ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/6/20 Головуючий в 1-й інстанції - Круглікова А.В.
Єдиний унікальний №333/4893/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП                 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
24 січня 2020 року                                                         м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Мельнікова В.Є. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 18.08.2019 року о 01 год. 18 хв., в м. Запоріжжі, вул. 40-річчя Перемоги, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI GETZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», чек №367, результат - 1,44 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Мельніков В.Є. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції допущенний спрощений підхід при розгляді адміністративної справи. Посадова інструкція поліцейського Тимощука В.А. не містить повноважень на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а тому він не мав права складати протокол. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції. ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу, він відкрив мундштук з порушенням вимог, які визначені інструкцією з експлуатації газоаналізатору, що призвело до хибних результатів, а саме виявлення 1,44 проміле алкоголю. Також поліцейські не мали при собі сертифікат якості газоаналізатора та свідоцтво про його повірку, на що суд не звернув уваги.
Судом не були допитані свідки та працівники поліції, хоча стороною захисту було заявлено клопотання про допит зазначених осіб.
Вказує, що судом не було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, який не рухався, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Разом з цим, останній не планував пересуватися на автомобілі, а перебував в його салоні з метою прослуховування музики.
Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Мельніков В.Є. не з`явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину поважності неявки суду не повідомили, заяв про відкладення апеляційного розгляду не надали. 
Отже, справа підлягає розгляду за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Мельнікова В.Є. належним чином повідомлених про час та місце розгляду скарги, в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №131833 від 18 серпня 2019 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 1,44 проміле (а.с.4, 6); направленням на огляд ОСОБА_1 до КУ «ЗОКНД» ЗОР (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також факт його проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», його результати (а.с.7-8); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 18.08.2019 року. Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень не встановлено.

Більш того, при перегляді відеозапису, доданому до матеріалів справи було встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, зазначивши, що вжив алкогольні напої, оскільки посварився з дружиною.

За клопотанням сторони захисту судом першої інстанції була допитана свідок ОСОБА_5 , яка пояснила, що 18.08.2019 року біля другої години ночі їх зупинили інспектори патрульної поліції та запропонували бути присутніми у якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також зазначила, що коли вони під`їхали, водій стояв біля транспортного засобу «HYUNDAI GETZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з товаришем. ОСОБА_1 та його товариш були в стані алкогольного сп`яніння, просили інспекторів патрульної поліції не складати протокол про адміністративне правопорушення. Інспекторами патрульної поліції на місці зупинки у присутності свідків проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6820».

Крім того, суд першої інстанції вживав заходів для виклику іншого свідка ОСОБА_4 , інспекторів поліції Тимощука В.А. та Кропиву В.С. , однак останні в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені заздалегідь належним чином, а тому доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи, є безпідставними. Письмові пояснення свідка ОСОБА_4 є самостійним доказом у справі і відповідає критеріям відповідності нормам Закону України про адміністративні правопорушення. Письмові пояснення свідка ОСОБА_4 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_5 та відеозаписом вказаних подій. Ці докази, у купі з іншими доказами наявними у матеріалах справи, не мають суперечностей між собою та доповнюють один одного.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №131833 від 18 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, як зазначено вище, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки був складений особою, яка немає права складати протокол, є непереконливими.
Відповідно до вимог ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції), у тому числі за ст.130 КУпАП. Таким чином інспектор поліції Тимощук В.А. мав право складати протокол щодо ОСОБА_1 .

Крім того, зауважень до протоколу та до акту від ОСОБА_1 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі та в акті, зазначивши, що з результатом огляду не згодний. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції були роз`яснені права, передбачені ст.268 КупАП., пояснена процедура та спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, були запропоновані тестові трубки у запечатаному вигляді на вибір, одну з яких ОСОБА_1 обрав власноруч. Огляд проводився у присутності двох свідків.

Також суд першої інстанції вмотивував свої висновки щодо встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом перед зупинкою його працівників спецпідрозділу.
Апеляційний суд погоджується з тим, що матеріалами справи, в тому числі наявним відеозаписом підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , відповідно до якого під час зупинки автомобіля, який рухався в нічний час доби без увімкненого світла фар, із-за керма автомобіля вийшов чоловік, особу якого було встановлено патрульними поліцейськими, як ОСОБА_1 . Окрім нього в автомобілі ніхто не перебував, а тому твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, є безпідставними та надані з метою уникнути відповідальності. Зазначені обставини відображені і у рапорті поліцейського, який був очевидцем вказаних подій (а.с.9).

Разом з цим, доводи захисника про порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння, а саме п.5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, відповідно до якого перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки при перегляді відеозапису було встановлено, що ОСОБА_1 не вимагав надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також є безпідставними доводи щодо порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння та незаконність дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки при перевірці цих доводів апеляційний суд таких порушень не встановив. На запитання працівника поліції пройти додатково огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відповів відмовою.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу захисник в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Мельнікова В.Є. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.А. Фомін
Дата документу  Справа № 333/4893/19