КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  2-8764/11                                         Головуючий у І-й інстанції - Гуменюк А.І.
апеляційне провадження № 22-ц/824/828/2020                          Доповідач Заришняк Г.М..
ПОСТАНОВА 
                                                                ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого  2020 рокуКиївський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:             
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів -  Мараєвої Н.Є.,  Рубан С.М.
при секретарі Діденку А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2012 року в справі за позовом Кредитної Спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -
ВСТАНОВИВ: 
В травні 2011 року  Кредитної Спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» звернулася в  суд з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. 
В обґрунтування позову Кредитна Спілка зазначала, що  згідно договору про надання кредиту від  01 лютого 2008 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , останньому було надано кредит у розмірі 11 900 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення кредиту до 15 лютого 2010 року та зі сплатою відсотків у розмірі 0,136% добових, для соціальних потреб. 
В якості забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих зобов`язань щодо погашення кредиту, між Кредитною спілкою  та  ОСОБА_3 і  ОСОБА_1 були укладені договори поруки, за умовами яких останні  поручилися солідарно відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 взятих зобов`язань згідно Договору, який зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом щомісячно згідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору. Проте, взяті на себе зобов`язання за договором боржник не виконує, внаслідок чого   у нього виникла заборгованість за договором у розмірі 41 755 грн. 05 коп. 
Посилаючись на викладене, позивач просив ухвалити рішення  про задоволення позову.
Заочним рішенням   Шевченківського районного суду м. Києва  від 17 травня 2012 року  позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно, на користь Кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» кошти у розмірі 42 318  гривень 28 коп.
            Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва  від 16 вересня  2019 року  заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення   Шевченківського районного суду м. Києва  від 17 травня 2012 року залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі відповідач  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права, просить заочне рішення  суду скасувати та постановити  нове рішення яким  визнати договір  поруки,  укладений  01 лютого 2008 року  між КС «Кредитна спілка  офіцерів Київського гарнізону» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання  кредитного договору припиненим з 02.02.2009 року.
В судовому засіданні суду представник ОСОБА_1   підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.
Інші учасники справи до суду не з`явились,  про день та час місце розгляду справи  повідомлені належним чином.
            Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обгрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК Українидоговори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом   ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України, в редакції на день постановлення рішення суду,   за  кредитним  договором  банк або інша фінансова установа (кредитодавець)  зобов`язується  надати  грошові  кошти   (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,  встановлених договором,  а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  До  відносин   за   кредитним   договором   застосовуються положення  параграфа  1  цієї глави,  якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Як вбачається з матеріалів справи  і це було встановлено судом, що 01 лютого 2008 року між КС «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» та ОСОБА_2 був укладений Договір № 42/к/08 про надання кредиту члену КС «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону», на підставі якого ОСОБА_2   надано кредит в сумі 11 900 грн. 00 коп. для соціальних потреб,  строком на 24 місяці зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 0,136 добових відсотка. Відсотки за користування кредитом мали погашатися щомісячно, згідно графіку платежів, що додається до Договору та є його невід`ємною частиною. Базою для нарахування відсотків є залишок заборгованості за основною сумою виданого кредиту (а.с. 7-9).
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, в редакції закону на день постановлення судового рішення, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 статті 1048 ЦК України, в редакції закону на день постановлення рішення суду, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Пунктом  6.1.  Кредитного Договору встановлено, що  при порушенні строків сплати кредиту та (або) процентів більше ніж на три дні, Кредитна спілка має право подвоїти процентну ставку, вказану в пункті 1.1. Договору (0,136% добових) до моменту повного погашення простроченої заборгованості.
Судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання ОСОБА_2 не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед Кредитною спілкою у розмірі 41 755 грн. 05 коп., із яких заборгованість по кредиту складає 11 576 грн. 05 коп.; заборгованість по відсотках, нарахованих згідно з пунктом 1.1. Договору - 997 грн. 24 коп.; заборгованість по відсотках, нарахованих згідно з пунктом 6.1. Договору - 29 181 грн. 76 коп.
За змістом статті 625 ЦК України, в редакції на день постановлення рішення суду, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 553 ЦК України, в редакції на день постановлення рішення суду, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Судом було також встановлено, що в рахунок забезпечення виконання кредитного договору  відповідачем ОСОБА_2 01 лютого 2008 року між КС «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону»  та  ОСОБА_1   та ОСОБА_3 були укладені Договори поруки №64/08 та № 65/08, за умовами яких останні  поручилися перед кредитором за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань щодо повернення кредиту  та  сплати відсотків за користування кредитними коштами, відшкодування збитків та сплати неустойки.
Відповідно до пунктів 1, 4.1. Договорів поруки, поручителі зобов`язалися солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за Договором кредиту.
Поручителі зобов`язуються виконати за боржника зобов`язання останнього перед кредитором на умовах, у порядку та в терміни, встановлені Договором кредиту (а.с. 11,12).
За змістом частин 1 та 2 статті 554 ЦК України, в редакції на день постановлення рішення суду, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи плату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як видно зі справи, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3  взяті на себе зобов`язання  за договором поруки  не виконують, внаслідок чого  утворилась заборгованість, загальний розмір якої становить  41 755 грн. 05 коп.
Суд першої інстанції повно та всебічно  з`ясував обставини справи, зібраним у справі  доказам дав належну правову оцінку та обґрунтовано прийшов до висновку про  задоволення позову, оскільки  відповідач ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як його  поручителі, повинні  також нести солідарну із ним відповідальність у повному обсязі у відповідності до умов Договорів поруки.
Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
Доводи апеляційної скарги про те, що  в договорі поруки  не встановлений  строк припинення поруки, а умова договору про дію поруки до повного  виконання  позичальником  зобов`язання перед позивачем або до повного виконання  поручителем взятих на себе зобов`язань, не може розглядатись, як  установлення  строку дії поруки, а тому в силу  ч.4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою, не  можуть  бути підставою для скасування  законного рішення суду.
За правилом ч.4 ст. 559 ЦК України, в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється,  якщо  кредитор  протягом  шести  місяців  від   дня настання  строку  виконання  основного  зобов`язання не пред`явить вимоги  до  поручителя.  Якщо  строк  основного  зобов`язання   не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється,  якщо кредитор не пред`явить  позову  до  поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. 
Згідно з пунктом 8.2, 8.4 Договору № 42/к/08 про надання кредиту члену КС «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону», строк дії договору починається з 01 лютого 2008 р. і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, до повного погашення позичальником кредиту і процентів за весь фактичний час його використання.
Відповідно до з п.1.6 Договору поруки №64/08 термін дії договору збігається з терміном дії договору №42/к/08 від 01.02.2008 р.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_2 періодично сплачував щомісячні платежі, останній платіж  за кредитним договором  відбувся 29 квітня 2011 року, а з позовом Кредитна спілка звернулась в травні 2011 року, в зв`язку з чим відсутні підстави вважати поруку припиненою.
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність  скасування рішення суду з ухваленням нового рішення  про визнання договору поруки №64/08 таким, що припинив дію з 02.02.2009 р., не заслуговують на увагу, оскільки таких позовних вимог ОСОБА_1 не заявлялося, а відповідно до вимог ч.6 ст.367 ЦПК України  в суді апеляційної інстанції не приймаються та не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом позову  в суді першої інстанції.
Окрім того, відповідно до ч.4 ст. 74  ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження  чи  місце  роботи якого невідоме, викликається в суд  через  оголошення  у  пресі.  З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. 
Також не можуть бути підставою для скасування рішення й доводи апеляційної скарги  про те, що відповідач  ОСОБА_1 не був належним чином  повідомлений про день та час розгляду справи, оскільки дані твердження спростовуються матеріалами справи, з яких слідує, що  останній неодноразово повідомлявся про день та час розгляду справи, а також оголошенням у газеті «Урядовий кур`єр», що у відповідності до ч.9 ст. 74 ЦПК України,  є належним повідомленням.
            Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
            Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2012 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і  в касаційному порядку  оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений    17 лютого  2020 року
Головуючий :
Судді: