У Х В А Л А        
 
22 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/2293/19
провадження № 61-1121ск20      
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення невиплаченої заробітної плати,
 
встановив:
 
До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у вищевказаній справі.
 
Касаційна скарга подана 06 січня 2020 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
 
Заявник зазначає, що отримав копію оскаржуваної постанови апеляційного суду 07 грудня 2019 року. Долучає світлокопію конверта про направлення йому кореспонденції апеляційним судом.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, оскільки без своєчасного отримання тексту оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
 
У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі              № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.
 
Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).
 
Враховуючи наведене, заявник не звільнений від сплати судового збору у частині вимог щодо встановлення факту перебування у трудових відносинах. 
 
Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
 
Таким чином, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 1 536,80 (200 % * 768,40) грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, код ЄДР: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; ККДБ: 22030102.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення вказаних недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
ухвалив:
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року залишити без руху. 
 
Надати заявникові строк для усунення зазначених вище недоліків до 24 лютого 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга                                  вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                В. І. Журавель