ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3055/20 Справа № 201/12347/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81   
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року                                                                 м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - Слободян Віталія Миколайовича 
на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України 
у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , третя особа виробниче підприємство "Агро-Союз" про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. 
Заяву обґрунтував тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 51658513 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12347/15-ц, виданого 03 червня 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ “Укрсоцбанк” заборгованості за кредитним договором від 3 вересня 2010 року в розмірі 78 985 831, 59 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому листі з ПАТ “Укрсоцбанк” на АТ “Альфа-Банк”. 
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського О.А. від 18 грудня 2019 року, виконавчий лист повернуто стягувачу. 
Саме з цих підстав, та з урахуванням добровільного часткового виконання рішення суду в межах суми 247 37, 59 грн., представник заявника просив скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. 
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року заяву  ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цивільній  справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа – ВП «Агро-Союз» про стягнення заборгованості, задоволено.
Скасовано тимчасове обмеження для ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року у справі № 757/49197/16-ц.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справах відповідно до вимог частини 1 статті 446 ЦПК України вирішуються судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Статтею ст. 441 ЦПК України особливостей підсудності розгляду питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не визначено, отже саме Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська повинно розглядатися питання про скасування тимчасового обмеження для ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, незважаючи на те, що воно і застосоване ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року у справі № 757/49197/16-ц, який в свою чергу розглядав заяву про застосування цього тимчасового обмеження за місцем розташування Міністерства юстиції України. На сьогоднішній день виконавче провадження завершено. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, АТ “Альфа-Банк”, яке є правонаступником ПАТ “Укрсоцбанк”, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нового рішення про відмову у задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає скасуванню, оскільки при її постановлені суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, позбавив права скаржника взяти участь у розгляді справи та надати свої заперечення у розумінні положень ч. 6 ст. 441 ЦПК України. Розглянув справу без участі державного виконавця. 
Крім того, скарга мотивована хибністю висновків суду про підсудність даної заяви Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, оскільки ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання ним зобов”язань у виконавчому провадженні, тому питання про скасування обмеження у праві виїзду за межі України повинно вирішуватися судом, який застосував захід забезпечення виконання судового рішення, тобто Печерським районним судом м.Києва. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення посилаючись, на те, що процесуальний закон не передбачає територіальної підсудності для розгляду заяв про скасування тимчасового обмеження фізичній особі у праві виїзду за межі України, тому вважав, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення. Звернув увагу на обізнаність всіх заінтересованих осіб про розгляд справи та завершення виконавчого провадження. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського О.А. від 18 грудня 2019 року, виконавчий лист повернуто стягувачу. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що статтею ст. 441 ЦПК України особливостей підсудності розгляду питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не визначено, виконавче провадження завершено, отже саме Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська повинно розглядатися питання про скасування тимчасового обмеження для ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, незважаючи на те, що воно застосоване ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року у справі № 757/49197/16-ц, який в свою чергу розглядав заяву про застосування цього тимчасового обмеження за місцем виконання відповідного рішення. 
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не грунтуються на вимогах процесуального закону.
Згідно ч.1 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Тобто, дана норма, визначаючи загальні правила підсудності вирішення питань щодо виконання судового рішення, містить застереження про необхідність врахування інших правил підсудності, встановлених розділом VІ ЦПК України.
Відповідно до положень ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. 
Отже, процесуальний закон прямо передбачає можливість розгляду справи про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за місцем виконання відповідного рішення.
Судом встановлено, що виконавчий лист № 51658513, виданий 03 червня 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ “Укрсоцбанк” заборгованості за кредитним договором від 3 вересня 2010 року в розмірі 78 985 831, 59 грн., та судових витрат, перебуває на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 
Постановою заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11 січня 2020 року скасовано постанову старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 18 грудня 2019 року АСВП № 51658513.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновлено виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа. 
Разом з тим, згідно з частиною 5, статті 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. 
Аналіз вказаної норми права свідчить про те, що суд, який вирішив питання про застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення, також наділений повноваженнями вирішити питання про його скасування. 
Частиною 6 вказаної вище статті встановлено, що суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.
З огляду на вимоги процесуального закону та враховуючи ту обставину, що виконавче провадження перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке розташоване у м. Києві і територіально віднесено до Печерського району м. Києва, та застосоване ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська були відсутні належні процесуальні підставі для розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. 
Наведене у свою чергу свідчить про підсудність даної справи за заявою ОСОБА_1 саме Печерському районному суду м.Києва.
Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 . 
Щодо висновку суду про те, що матеріали справи містять відповідні докази та підтверджують належне повідомлення АТ “Альфа-Банк” про розгляд справи.
Надсилання судової повістки за адресою АТ “Альфа-Банк” не свідчить про отримання та належне повідомлення останнього про дату та час розгляду справи в розумінні ст. 128 ЦПК України. 
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - Слободян Віталія Миколайовича – задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида