П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 521/16649/19	

Категорія: 108020000                                                                                               Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І. О.
                                                                                                                                  Місце ухвалення:  м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  -  Лук`янчук О.В.
суддів              -  Бітова А. І.
                                  -  Ступакової І. Г. 
 розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил № 1827/50000/19, від 11.09.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що Одеською митницею ДФС у відношенні позивача як директора ТОВ « А-ВІК ТРЕЙД», винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1827/50000/19, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 51015, 57 гривень. Позивачка вважає постанову незаконною, винесену без всебічного повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що стало приводом для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил - задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що декларантом ТОВ « А-ВІК Трейд» ОСОБА_1 вчинено дії, що спричинили зменшення розміру митних платежів під час декларування товарів за МД №UA500090/2019/009834, чим скоєно порушення митних правил передбачене ст. 485 МК України.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження. При цьому,  клопотання апелянта про перенесення слухання справи, у зв`язку з зайнятістю представника апелянта в інших судових процесах, не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджено належними доказами.   
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.  
Судом першої інстанції встановлено, що 11 вересня 2019 року, в.о. заступника начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Янченко С.В. складено постанову про порушення митних правил № 1827/50000/19, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 51015, 57 гривень.
Підставою для винесення спірної постанови було встановлення 10.07.2019 у ході проведення повного митного огляду невідповідності вагових характеристик товарів, а саме товар №1: фактична вага нетто становить - 4792 кг., тобто на 179 кг. більше ніж заявлено в МД, та товар №2: фактична вага нетто становить 5729 кг., що на 324 кг. більше ніж заявлено в МД. Різниця розміру митних платежів, які сплачено за МД №UA500090/2019/009834 та, що підлягають сплаті, з урахуванням виявлених під час здійснення митного огляду розбіжностей вагових характеристик товару №№ 1, 2, відповідно до службової записки від 10.07.2019 №1753/15-70-62-01, становить 17005,19 гривень.
Не погодившись з прийнятою постановою про порушення митних правил, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що інформація внесена до МД відповідала первинним документам на підставі яких проводилось митне оформлення та інформації перевіреної спільно з посадовими особами митниці, а тому сумнівів щодо її достовірності у позивача не виникало.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.  
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 334 МК України, органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.
На підставі статті 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 2) при перевезенні водним транспортом: б) декларація про вантаж, яка містить, зокрема, відомості про найменування портів відправки, портів заходу судна, завантаження та вивантаження товарів, першого порту відправки товарів, порту вивантаження товарів, що залишаються на борту, перелік коносаментів або інших документів, що підтверджують наявність та зміст договору морського (річкового) перевезення, кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів, які підлягають вивантаженню у даному порту.
Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно статті 258 МК України, під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.
Митним кодексом визначено право митного органу здійснювати митний контроль шляхом перевірки документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів, митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); облік товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та інші форми контролю. 
Згідно 4.2 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.
За статтею 320 МК України, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Якщо за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів за рішенням митниці (митного посту) можуть бути здійснені без пред`явлення зазначених товарів, транспортних засобів митниці (митному посту) або з пред`явленням, але без проведення їх митного огляду.
Отже, у митного органу відсутній обов`язок здійснювати митний огляд в обов`язковому порядку, натомість необхідні певні обставини, які можуть стати підставою для здійснення митного огляду.
Відповідно до статті 338 МК України, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред`явлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.
За результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.
За письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може також проводитися, якщо:
1) митна декларація не подана декларантом протягом строку, встановленого статтею 263 цього Кодексу, за наявності достатніх підстав вважати, що ці товари переміщуються через митний кордон України з порушенням норм цього Кодексу та інших законів з питань державної митної справи;
2) товари виявлено (знайдено) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і їх власник невідомий;
3) декларантом не виконуються обов`язки, встановлені статтею 266 цього Кодексу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. № 467 затверджено Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України.
Згідно статей 207, 233, 319, 320, 336, 338, 359 та 360 Митного кодексу України, Закону України „Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур впроваджено та затверджено Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2012 № 1316 Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Як вбачається із матеріалів справи, при надходженні контейнерів до Одеського морського торгівельного порту відбулося їх зважування. За результатами зважування було встановлено, що вага товару з упаковкою, що переміщувався в контейнері № ZCSU8827783, становить 11 080 кг, тоді як згідно товаросупровідних документів вага брутто товару становить 11 130 кг.
З метою забезпечення достовірності декларування товару та перевірки інформації про товар, зазначеної у товаросупровідних документах, фактичним характеристикам товару, ТОВ «A-Вік Трейд» подало до митниці заявку на фізичний огляд товару № 120 від 08.07.2019 р. у відповідності з положеннями ч.2 ст. 266 Митного кодексу України (далі - МК України).
За результатами проведення спільного з представниками митниці фізичного огляду товару, що надійшов у контейнері № ZCSU8827783, уповноваженою особою декларанта ОСОБА_3 та посадовою особою митного органу ОСОБА_4 В. було складено Акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 08.07.2019 р.
Із вказаного Акту вбачається, що під час фізичного огляду товару було розпаковано 14 вантажних місць (з 271), проведено перелік місць та зважування вантажу і тари та шляхом математичних розрахунків виявлено, що вага нетто вантажу складає 10 018 кг (вага вантажу без будь-якої упаковки). Згідно маркування, торгівельна марка «tag1ful Home», товар «рушники, покривала». З вказаного Акту також вбачається, що після фізичного огляду товару вантажні місця запаковано, проте нового митного забезпечення не накладено. Він залишився відкритим і доступ до нього був у митників.
09.07.2019 декларантом ТОВ «А-ВІК ТРЕЙД» ОСОБА_1 була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500090/2019/009834.
У графі 31 МД №UA500090/2019/009834 було заявлено товар №1: «Білизна туалетна з махрових тканин бавовняна: рушники», вагою нетто 4613 кг., та товар №2: «Покривала постільні з бавовни», вагою нетто 5405 кг.  Митна декларація була заповнена на підставі наявних документів та інформації, перевіреної спільно з посадовими особами митниці, отже сумнівів у її достовірності не виникало.
Судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги акт про проведення огляду (переогляду ) товарів від 10.07.2019 року, згідно якого за результатами перевірки відповідності ваги нетто товарів за допомогою зважування та відповідного розрахунку, встановлено, що вага нетто товару №1 складає - 4792 кг, що на 179 кг більше ніж заявлено у МД. Вага нетто товару № 2 складає - 5729 кг, що на 324 кг більше ніж заявлено у МД, оскільки  зазначений акт не можна вважати актом повного митного огляду товарів. 
Так, в акті вказується про проведення огляду до 100 % вантажних місць, а конкретно розкрито 137 вантажних місць, невідповідність ваги товару встановлена за допомогою зважування та відповідних розрахунків, які у Акті не наведені, службова записка на підставі якої визначено розмір недоврахованих платежів, суду не надана.
При цьому, колегія суддів зауважує, що переогляд товарів було здійснено після першого огляду та залишення контейнера в відкритому стані, тому встановити точно який товар підпав під переогляд - той який було придбано ТОВ «A-Вік Трейд» чи інший уже не можливо. 
11 вересня 2019 року заступником начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Янченко С. В. було винесено постанову № 1827/50000/19 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становило 51015,57 грн. Постанова містить посилання, на те, що вона прийнята за відсутності особи, що притягається до відповідальності. 
За змістом статті 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки не відповідає вимогам ст. 2 КАС України і є такою, яка винесена не на підставі та не у спосіб, що визначений Конституцією та положеннями. Постанова ґрунтується на доводах щодо заниження показників ваги товару, однак обставини невідповідності ваги встановлювались митним органом безпідставно, оскільки у митних органів були документи, які підтверджували дійсну вагу товару  інвойси № A-VT/TF-1069 № А-VT/TF-1069/1 від 09.07.2019 року, акт фізичного огляду від 08.07.2019 р., звіт про зважування № 3272289 від 05.07.2019 р., та інші документи, зазначені в графі 44 МД.
Інформація внесена до МД відповідала первинним документам на підставі яких проводилось митне оформлення та інформації перевіреної спільно з посадовими особами митниці, а тому сумнівів щодо її достовірності у позивача не виникало.
Відповідно статей 245,252 КУпАП, 486 МК України завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Метою виявленого порушення є ухилення від сплати митних платежів, або зменшення їх розміру. Позивач такої мети не мала. 
Більш того, встановивши, що вага нетто товару, розрахована під час проведення фізичного огляду товару уповноваженою особою декларанта, становить більше, ніж заявлено Продавцем у інвойсі № A-VT/TF-1069 від 27.06.2019 р., з метою забезпечення повноти сплати митних платежів директор ТОВ «A-Вік Трейд» повідомила Продавця Товару про виявлені помилки, внаслідок чого Продавець листом від 09.07.2019 р. проінформував, що в інвойсі № A-VT/TF-1069 від 27.06.2019 р. дані вказані некоректно, та направив інвойс № A-VT/TF-1069/1 від 09.07.2019 р.
Згідно виправленого інвойсу № A-VT/TF-1069/1 від 09.07.2019 р. вага нетто товару «рушники» становила 4 613 кг, «покривала» - 5 405 кг, як то встановлено під час огляду товару та зафіксовано в Акті про проведення фізичного огляду від 08.07.2019 р.
09.07.2019  р. директором/декларантом ТОВ «А-Вік-Трейд» ОСОБА_1 було подано до митного оформлення МД, яка була прийнята та зареєстрована Одеською митницею ДФС за номером UA500090/2019/009834, тому мети ухилення від сплати податків та митних платежів у позивача не було. 
Рішення є необґрунтованим, оскільки не підтверджується доказами на підставі яких воно винесене, а воно ґрунтується на змісті протоколу про адміністративне правопорушення без дослідження матеріалів справи та без перевірки обставин справи доказами. Митним органом в особі її посадової особи не прийнято до уваги відсутність вини в діях позивача.
Згідно вимог статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення існує обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних дій при розгляді справи не дотримано.
За правилами частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно частини 4 статті 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Відповідно до статті 335 МК України, подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України органу доходів і зборів надають документи лише декларант, уповноважена ним особа або перевізник.
За змістом пунктів 1,4 частини 1 статті 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; у випадках, визначеним цим кодексом та Податковим кодексом.
Частиною 8 статті 264 МК України передбачено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Оскільки дій, спрямованих на приховування дійсних відомостей про товар позивачем, (так як і декларантом), не вчинено, то склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України в діях ОСОБА_1 відсутній.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.
Зважаючи на вищевикладене, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
                                                                  
                                                                     Повний текст постанови складено та підписано 28 січня 2020  року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова