УХВАЛА

27 січня 2020 року 
м. Київ
справа №826/15677/18
адміністративне провадження №К/9901/31166/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Саприкіної  І.  В., 
суддів Стародуба  О.  П., Чиркіна  С.  М., 
перевіривши касаційну скаргу представника позивача за довіреністю Савченка Володимира Михайловича на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07  жовтня 2019  року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.  Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
У вересні 2018  року представник ОСОБА_1 – Савченко  В.  М. звернувся до Окружного адміністративного суду м.  Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.  Києві, Київського міського військового комісаріату, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.  Києві вчинити дії.
Окружний адміністративний суд м.  Києва ухвалою від 05  серпня 2019  року закрив провадження у справі відповідно до п.  4 ч.1 ст.  238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) (суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав).
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07  жовтня 2019  року апеляційну скаргу повернуто в порядку п.  1 ч.  4 ст.  169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.
Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07  жовтня 2019  року про повернення апеляційної скарги апелянту, 11  листопада 2019  року представник ОСОБА_1 – Савченко  В.  М. направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07  жовтня 2019  року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою від 22 листопада 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду залишив без руху касаційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 у зв`язку з невідповідністю її вимозі ч. 4 ст. 330 КАС України, оскільки не додано документа про сплату судового збору. Суд надав строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення цього недоліку шляхом подання документа про сплату судового збору або зазначення підстав звільнення від його сплати.
Копію цієї ухвали скаржник отримав 29 листопада 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
На виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22  листопада 2019  року представник ОСОБА_1 – Савченко  В.  М. надав до суду копію пенсійного посвідчення №  НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , в якому зазначено, що він є інвалідом 2 групи, а тому звільнений від сплати судового збору відповідно до п.  9 ч.  1 ст.  5 Закону України «Про судовий збір».
Виходячи з наведеного, суд зазначає, що суб`єктами сплати судового збору є особи, які звертаються до суду або щодо яких прийнято судове рішення, а не їх представники, які вчиняють дії виключно від імені особи, в інтересах якої вони діють. Отже, у разі звернення до суду представника в інтересах іншої особи, такий представник в розумінні Закону України “Про судовий збір” повинен сплатити судовий збір.
Тобто наявність або відсутність підстав для сплати судового збору пов`язані не з майновим становищем представника або його статусом, який діє в інтересах певної особи, а безпосередньо з цією особою – позивачем.
Таким чином, встановлена інвалідність 2 групи представника позивача Савченка   В.   М. не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, від сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 22 листопада 2019 року стосовно сплати судового збору, що в силу вимог ст. 169 КАС України є підставою для повернення касаційної скарги. 
Відповідно до ч. 2 ст. 332 та ч. 8 ст. 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, суддя
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника позивача за довіреністю Савченка Володимира Михайловича на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07   жовтня 2019   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.   Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                          І.   В.   Саприкіна
Судді                                                                                                              О.   П.   Стародуб
                                                                                                              С.   М.   Чиркін