Ухвала
Іменем України 
19 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 554/4875/18
провадження № 51-869 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції,на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
За вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2019 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Полтавський апеляційний суд ухвалою від 14 листопада 2019 року вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишив                без зміни.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі    статтею 436 КПК. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотрималася. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурор фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху. 
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд    
 
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Октябрського районного суду               м. Полтави від 10 червня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду                   від 14 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                        ОСОБА_3