ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/3042/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року в адміністративній справі №340/3042/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Пасічник Ю.П.) 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області          
про визнання незаконною постанови про накладення арешту,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просив скасувати постанову відповідача від 21.11.2019р. ЗВП №60475021 про арешт коштів на рахунку в КБ "Приватбанк".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є інвалідом 2 групи, а єдиним засобом до існування є пенсія в розмірі 1560 грн., проте в порушення норм чинного законодавства відповідачем винесено спірну постанову, якою накладено арешт на кошти, що позбавляє позивача отримувати пенсію та засобів до існування.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції в  спірному рішенні зазначив про відсутність доказів надходження на арештований рахунок пенсії, в той час як позивачем рахунок № НОМЕР_1 в КБ «Приватбанк» відкрито саме для перерахування пенсії. Також судом першої інстанції зазначено, що позивач мав оскаржити постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження по зведеному виконавчому провадженню №60475021, проте позивач звернувся з позовом до суду саме з вимогою про скасування постанови про арешт коштів на рахунку в КБ "Приватбанк", а тому суд повинен був належним чином надати оцінку заявленим позовним вимогам. При цьому, оскаржувана спірна постанова унеможливила фізичне існування позивача, оскільки у останнього відсутні інші доходи ніж пенсія. 
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відповідно до постанови від 01.11.2019р. ВП №60469433 відповідачем об`єднано в одне виконавчі провадження ВП №60469433 та ВП № 60469476 про стягнення з позивача грошових коштів на загальну суму 14012,58 грн. Об`єднаному виконавчому провадженню присвоєно номер ЗВП №60475021.
21.11.2019 року відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника від 21.11.2019р. ЗВП №60475021.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що чинним законодавством заборонено арешт пенсійних коштів особи, оскільки такі дії позбавляють особу джерел до існування та порушують її право на соціальний захист. 
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №642/6675/18. 
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили про те, що рахунок № НОМЕР_1 в КБ «Приватбанк» арештований, як і докази того, що на вказаний рахунок позивачу перераховується пенсія. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що з урахуванням приписів ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» після надходження спірної постанови банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку, на який позивачу перераховується пенсія та повернути постанову виконавця без виконання в цій частині.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року в адміністративній справі №340/3042/19 за позовом   ОСОБА_1  до  Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області  про визнання незаконною постанови про накладення арешту - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року в адміністративній справі №340/3042/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва