Номер провадження: 22-ц/813/4098/20 
Номер справи місцевого суду: 500/4118/15-ц
Головуючий у першій інстанції Жигулін С.М.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,
За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на майно.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року:
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на:
- 5/6 часток будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ;
- 5/6 часток будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 5/6 часток квартири АДРЕСА_3 ;
- 5/6 часток автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 – відмовлено.
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на:
- 1/6 частку будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ;
- 1/6 частку будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 ;
- 1/6 частку автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , подала до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року в повному обсязі та ухвалити рішення, яким в повному обсязі задовольнити її позовні вимоги. 
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.11.2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.12.2017 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області. 
       Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.
       Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.
На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.
За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. – головуючий суддя, судді – Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду. 
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.ч. 1, 4  ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що Свідоцтвом серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області підтверджена смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 травня 2014 року, що у відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України є підставою для відкриття спадщини.
Свідоцтвом серії НОМЕР_3 , виданим Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за № 2 від 19 лютого 1987 року підтверджена реєстрація шлюбу між ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1 .
Свідоцтвом серії НОМЕР_4 , виданим відділом ЗАГС Ізмаїльського міськвиконкому на підставі актового запису за № 1402 від 26 листопада 1983 року позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначений сином ОСОБА_5 .
Свідоцтвом серії НОМЕР_5 , виданим Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за № 48 від 12 листопада 1987 року донькою ОСОБА_5 зазначена ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище якої на ОСОБА_7 змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на підставі актового запису за № 1891 від 25 листопада 2010 року.
Свідоцтвом серії НОМЕР_7 , виданим виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за № 28 від 12 грудня 2007 року спадкодавець є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Таким чином вказані особи у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що за інформацією у листі №01/01-16/1450/1353 від 21.08.2017 року Ізмаїльської РДА, інформація відносно об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 – відсутня, право власності не зареєстровано, реєстраційні справи відсутні. Між тим довідкою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №1005 від 25.06.2015 року право власності ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_3 визначено на підставі договору купівлі-продажу №9350 від 22.06.2001 року, а довідкою №1006 від 23.06.2015 року вказаного підприємства право власності ОСОБА_5 щодо будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_2 визначено на підставі договору купівлі-продажу №163 від 10.12.1991 року. Разом із тим до матеріалів справи не долучені докази наявності права власності спадкодавця на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та автомобіль «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 .
Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Так, з матеріалів справи вбачається, що   ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_8 , виданим 04.07.2014 року відділом ДРАЦС РС Ізмаїльського МУЮ в Одеській області, актовий запис № 789 від 27.05.2014 року (а.с. 17). 
Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді:
- житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 19)
- житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15, 18).
- квартири АДРЕСА_3 (а.с. 16). 
Згідно ж статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга – це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості до спадкодавця, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті  ОСОБА_5 , є його діти: ОСОБА_2 (а.с. 23), ОСОБА_8 (а.с. 22), інший син – малолітній ОСОБА_4 , та дружина – ОСОБА_1 . 
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, всі вищевикладені особи відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України у строк, визначений ст. 1270 ЦК України звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 20, 21, 74).
Разом із тим з урахуванням відмови за заявою від 09.07.2014 року доньки спадкодавця ОСОБА_9 від спадщини на користь матері ОСОБА_1 (а.с.75), належними особами, які звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом є: 
1. ОСОБА_1 , 
2. ОСОБА_2 ,
3. та малолітній ОСОБА_4 , в інтересах якого звернулася ОСОБА_3 
01.07.2015 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. надано відповідь ОСОБА_1 про неможливість видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на належну частку спадкового майна, яке складається із квартири АДРЕСА_3 та житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на вищевказані спадкові квартиру та житловий будинок (а.с. 49). 
Однак, згідно довідки КП « Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1005 від 23.06.2015 року, квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності померлому ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі- продажу №9350 від 22.06.2001 року, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за №63б-45.
Згідно довідки КП №1006 від 23.06.2015 року житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить померлому ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі- продажу №163 від 10.12.1991 року зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 291.
Отже, вищезазначене майно входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та підлягає поділу між його спадкоємцями в рівних частинах.
При цьому, з урахуванням придбання ОСОБА_5 зазначених об`єктів під час шлюбу з позивачкою та , у зв`язку із відмовою ОСОБА_10 від спадщини на користь ОСОБА_1 , яка була дружиною померлого , у відповідності до вимог ст. 1275 ЦК України остання має право на 3/2 частки від цієї спадкової маси, а позивач ОСОБА_2 , який є сином спадкодавця, має право на 1/8 частку зазначеного майна з урахуванням наявності іншого спадкоємця неповнолітнього сина ОСОБА_4 .
При цьому, згідно довідки виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1185 від 11.07.2014 року померлому ОСОБА_5 на праві особистої власності належав житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 0142-01, який станом на 14.04.1991 року двір відносився до типу робочого та де мешкав померлий до дня смерті.
Отже, вищезазначене майно, також входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , та з урахуванням належності цього будинку на праві особистої власності померлому, будинок підлягає поділу між його спадкоємцями в рівних частинах.
Тому, з урахуванням відмови ОСОБА_10 від спадщини на користь ОСОБА_1 , останній належить право на Ѕ зазначеного будинку, а ОСОБА_2 з урахуванням долі неповнолітнього сина ОСОБА_4 , належить право на спадкування 1\4 зазначеного майна.
Разом з тим, враховуючи відсутність будь-яких доказів наявності права власності на автомобіль «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , що не заперечувалось позивачами під час розгляду справи в апеляційній інстанції, немає підстав для внесення цього автомобіля до спадкової маси.
Отже, за встановлених обставин, які підтверджуються зібраними матеріалами справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність скасування рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року та постановлення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів 
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року – скасувати. 
Прийняти постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на:
- 1/2 часток будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ;
- 3/4 часток будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 3/4 часток квартири АДРЕСА_3 .
В решті вимог – відмовити.
Позовні вимоги ОСОБА_2 – задовольнити частково. 
Визнати за ОСОБА_2 право власності на:
- 1/4 частку будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ;
- 1/8 частку будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 1/8 частку квартири АДРЕСА_3 ;
В решті вимог – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 10.02.2020 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда