ПОСТАНОВА
Іменем України

10 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №520/11332/18
адміністративне провадження №К/9901/23872/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Гусака М.Б., 
секретар судового засідання Кривда В.І.,
представники: позивача - Олексенко Г.О., відповідача - Озацька О.В.,
розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 (суддя - Сагайдак В.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 (головуючий суддя - Перцова Т.С., судді - Жигилій С.П., Чалий І.С.) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
У грудні 2018 року Державне підприємство "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (далі - ДП "Укрспецвагон", Підприємство, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Харківське управління Офісу ВПП ДФС, відповідач), в якому (з урахуванням уточнення предмета позову) просило: визнати протиправною бездіяльність щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок ДП "Укрспецвагон" надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); зобов`язати відповідача підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ДП "Укрспецвагон" надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, у розмірі 50' 408' 796,33 грн на поточний банківський рахунок Товариства, та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3' 986' 665,69 грн на рахунок ДП "Укрспецвагон" в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що станом на 10.03.2016 за даними інтегрованої картки платника (далі - ІКП) ДП "Укрспецвагон" обліковувалася переплата з податку на прибуток у розмірі 68' 506' 095,23 грн, а станом на 24.10.2017 -переплата з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 12' 745' 910,47 грн, яка виникла внаслідок подання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за 2015 рік та за рахунок виключення з ІКП грошових зобов`язань у розмірі 500' 253,00 грн у зв`язку зі скасуванням згідно з рішенням суду, ухваленим у справі №820/10672/15, податкового повідомлення-рішення від 26.05.2015 №00000114000, яким була визначена ця сума грошових зобов`язань. Позивач зазначив, що неодноразово вчиняв дії, передбачені статтею 43 Податкового кодексу України (далі - ПК), для повернення надміру сплачених сум грошових  зобов`язань із зарахуванням їх на його банківський рахунок та на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ. Однак, відповідач законодавчо визначених дій по поверненню надміру сплачених коштів не вчинив. Станом на дату звернення до суду за даними ІКП ДП "Укрспецвагон" обліковується переплата з податку на прибуток у розмірі 50' 408' 796,33 грн та з ПДВ - 3' 986' 665,69 грн.
Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 26.02.2019 залучив до участі у справі як другого відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019, адміністративний позов ДП "Укрспецвагон" задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Харківського управління Офісу ВПП ДФС щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок ДП "Укрспецвагон" надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); зобов`язано Офіс ВПП ДФС підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ДП "Укрспецвагон" надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, у розмірі 50' 408' 796,33 грн на поточний рахунок ДП "Укрспецвагон" та з ПДВ у розмірі 3' 986' 665,69 грн на рахунок ДП "Укрспецвагон" в системі електронного адміністрування ПДВ; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Хоча в резолютивній частині рішення не зазначено, в задоволенні яких позовних вимог відмовлено, відповідно до мотивувальної частини рішення відмова стосується вимог про визнання протиправною бездіяльності Офісу ВПП ДФС, оскільки позивач із заявою про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань до Офісу ВПП не звертався, а звертався до Харківського управління Офісу ВПП ДФС, яке і проявило бездіяльність щодо вчинення належних дій для забезпечення повернення позивачу надміру сплачених коштів до бюджетів.
Висновок судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог вмотивований тим, що факт надміру сплачених Підприємством  грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі  50' 408' 796,33 грн та з ПДВ - 3' 986' 665,69 грн підтверджений даними ІКП ДП "Укрспецвагон", відсутність у Підприємства податкового боргу, як на дату звернення до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених сум, так і станом на день розгляду справи судом, відповідачами не заперечується, тому такі суми повинні бути повернені позивачу. Харківське управління Офісу ВПП ДФС протиправно не подало до відповідного органу Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) висновок про повернення позивачу  надміру сплачених грошових зобов`язань в зазначених сумах.
Суди першої та апеляційної інстанцій відхилили доводи відповідача як безпідставні про те, що позивач не надав платіжних документів на підтвердження сум надміру сплачених податків, яких стосується позов, і що рішення, ухвалені у справах №2а-12890/11/2070 та №820/10865/13 про скасування податкових повідомлень-рішень про збільшення Підприємству сум грошових зобов`язань, були оскаржені в касаційному порядку. При цьому суди попередніх інстанцій виходили з того, що грошові суми, які позивач просить повернути, обліковуються в ІКП як надміру сплачені грошові зобов`язання з податку на прибуток та з ПДВ, що є достатнім для визнання права позивача на їх повернення, а судові рішення у справах №2а-12890/11/2070 та №820/10865/13 набрали законної сили.
Офіс ВПП ДФС подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
У касаційній скарзі відповідач вказує, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають нормам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи цей довід, відповідач зазначає, що суди не дослідили та не надали оцінки таким обставинам як: щодо перебування ДП "Укрспецвагон" з 05.08.2014 в стані припинення у зв`язку з утворенням ПАТ ''Українська залізниця''; щодо підписання передавального акта від 01.12.2015 між ДП "Укрспецвагон" та ПАТ ''Українська залізниця'', за даними якого дебіторська заборгованість з бюджетом складає 21' 127 тис. грн, тоді як позивач в одній із заяв просив перенести в ІКП ПАТ ''Українська залізниця'' переплату з ПДВ в розмірі 12' 745,90 тис. грн та з податку на прибуток - 68' 506,09 тис. грн, що значно перевищує зазначені у передавальному акті суми; ПАТ ''Українська залізниця'', як правонаступник ДП "Укрспецвагон", заяви про повернення надмірну сплачених коштів не подавало; щодо відсутності у справі доказів надмірної сплати Підприємством грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 50' 408' 796,33 грн та з ПДВ у розмірі 3' 986' 665,69 грн та дотримання ним строку звернення із заявою про повернення надміру сплачених податків.
Позивач у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти її задоволення, вважає скаргу безпідставною, просить залишити оскаржувані відповідачем судові рішення без змін.
У судовому засіданні суду касаційної інстанції представник відповідача підтримав касаційну скаргу, а представник позивача заперечував проти задоволення касаційної скарги, вважаючи наведені в скарзі доводи необґрунтованими.
Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача, обґрунтування заперечень позивача щодо вимог касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач неодноразово (27.12.2017, 14.08.2018 та 04.10.2018) звертався до Харківського управління Офісу ВПП ДФС із заявами про повернення на його банківський рахунок та на рахунок електронного адміністрування ПДВ надміру сплачених сум податку на прибуток та ПДВ, що обліковувались на ІКП ДП "Укрспецвагон", або про зарахування переплати із цих податків на ІКП ПАТ ''Укрзалізниця'', утвореного на базі підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття, в тому числі ДП "Укрспецвагон", на які контролюючий орган не відповідав або відмовляв у задоволенні. 
Так, у листі від 27.09.2018 (на заяву позивача від 14.08.2018) Харківське управління Офісу ВПП ДФС повідомило, що після завершення реорганізації ДП "Укрспецвагон" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 ''Про утворення ПАТ ''Укрзалізниця'' відповідні облікові показники переплат, що обліковуються за ДП "Укрспецвагон", будуть перенесені на ІКП ПАТ ''Укрзалізниця'' в автоматичному режимі на підставі одного із відповідних документів (рішення про узгодження плану реорганізації платника податків, передавальний акт, розподільчий баланс).
У відповідь на заяву позивача від 04.10.2018 про перенесення надміру сплачених сум  податків з ІКП ДП "Укрспецвагон" на ІКП ПАТ ''Укрзалізниця'' Харківське Управління Офісу ВПП ДФС повідомило, що судові рішення про скасування податкових повідомлень-рішень, якими ДП "Укрспецвагон" було збільшено грошові зобов`язання з податку на прибуток та з ПДВ за період з 01.01.2014 по 29.02.2016, оскаржені в апеляційному порядку; так само тривають судові процедури у справах про оскарження Підприємством актів індивідуальної дії, прийнятих на підставі актів податкових перевірок від 25.05.2015, від 19.05.2011, 12.02.2014, від 09.07.2013, від 29.08.2011; запропоновано розглянути питання про повернення надміру сплачених податків після закінчення цих процедур.
На час звернення Підприємства з позовом за даними його ІКП обліковувалась переплата з податку на прибуток у розмірі 50' 408' 796,33 грн та з ПДВ - 3' 986' 665,69 грн, що відповідачем не заперечується.
За визначенням підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК передбачено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Підстави та умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені встановлені статтею 43 ПК. 
Так, пунктом 43.1 цієї статті встановлено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. 
Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (пункт 43.4 цієї статті).
Згідно з пунктом 43.5 статті 43 ПК контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. 
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 
Алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань регламентовано також Порядком взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затверджений, відповідно до статті 43 ПК наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за №1679/28124; чинний на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок).
За змістом наведених норм платник податків ініціює правовідносини з повернення надміру (помилково) сплачених сум податків шляхом звернення до контролюючого органу  із відповідною заявою впродовж 1095 днів від дня надмірної (помилкової) сплати податку із зазначенням напрямку перерахування коштів, а контролюючий орган в установлений пунктом 43.5 статті 43 ПК строк готує висновок про повернення надміру (помилково) сплачених сум податкових платежів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому право платника податків на повернення надміру (помилково) сплачених сум податкових платежів залежить від виконання ним податкового обов`язку та відсутності податкового боргу.
Суди попередніх інстанцій, визнавши за позивачем право на повернення з бюджетів  50'408' 796,33 грн та 3' 986' 665,69 грн як надміру сплачених податку на прибуток та ПДВ відповідно, виходили, зокрема  з того, що надмірна сплата позивачем податків в цих сумах підтверджується обліковими даними з ІКП ДП ''Укрспецвагон'', які відповідачем не заперечуються. 
Однак, з таким висновком судів повністю погодитися не можна, оскільки він зроблений без встановлення всіх обставин у справі.
Так, контролюючий орган не заперечує той факт, що за даними ІКП ДП "Укрспецвагон" обліковуються зазначені суми переплати з податку на прибуток та з ПДВ.  Водночас, у судовому процесі відповідач неодноразово наводив доводи про те, що фактично переплати податків в сумах, яких стосується позов, немає, а відображені в ІКП дані не свідчать про те, що ці суми фактично були сплачені. Позивач на спростування цього доводу надав суду розрахунки надміру сплачених коштів з податку на прибуток та з ПДВ, а також реєстр платіжних доручень з податку на прибуток за 2013, 2014, 2015 роки, реєстр платіжних доручень з ПДВ за 2015 рік (а.с. 105-113 т. 2-й). 
Незважаючи на те, що обставини щодо сплати позивачем податку на прибуток в сумі 50' 408' 796,33 грн та з ПДВ в сумі 3' 986' 665,69 грн як надміру сплачених відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України входять до предмету доказування у цій справі, суди попередніх інстанцій при встановленні факту переплати обмежилися оцінкою ІКП ДП ''Укрспецвагон'', не надавши належної оцінки доводам відповідача, так само як і оцінки доказам, які надав позивач. Разом з тим, оцінка наданих позивачем розрахунків надміру сплачених сум податку на прибуток має значення і для перевірки доводу відповідача, що позивач звернувся із заявою про повернення надміру сплаченого податку поза межами строку давності, передбаченого пунктом 43.3 статті 43 ПК. 
Так, в зазначеному розрахунку сума 50' 408' 796,33 грн визначена з врахуванням переплати станом на 01.01.2014 в розмірі 27' 118' 028,99 грн (а.с. 106, т. 2-й), тоді як згідно з матеріалами справи позивач вперше звернувся із заявою про повернення надміру сплаченого податку на прибуток та ПДВ 27.12.2017 (а.с.1, т.3-й).
Довід контролюючого органу, що звернення позивача як із заявою про повернення надміру сплачених податків, так і з позовом до суду поза межами граничного терміну тривалістю 1095 календарних днів з дня переплати податку судами попередніх інстанцій не був перевірений, а докази, на яких ґрунтується цей довід, не отримали належної оцінки, незважаючи на те, що вони можуть свідчити про його обґрунтованість. 
Відповідно до положень частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції є судом права, а не судом факту, до його повноважень не входить оцінка доказів та встановлення обставин у справі, так само, як і переоцінка  доказів на предмет їх достовірності, зібрання нових доказів, надання переваги одним доказам над іншими, додаткова перевірка доказів. Ці повноваження належать судам першої та апеляційної інстанцій, у зв`язку з чим зробити висновок щодо обґрунтованості наведеного доводу відповідача суд касаційної інстанції не вправі.
Зазначене свідчить про порушення судами вимог частин першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, встановленим в ній.  
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга цієї статті).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2019 у справі №826/7380/15 за позовом ТОВ "Аскоп-Україна" до ДПІ у Дніпровському районі м. Києва та ГУ ДКС України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності й стягнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ визнала, що належним способом захисту порушеного права платника податків у справах, пов`язаних з вимогою платника податку надати висновок про повернення відповідних сум коштів з бюджету, є стягнення з державного бюджету надміру сплачених коштів. 
Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень оприлюднена 14.03.2019, тому суди першої та апеляційної інстанцій порушили норму частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Виходячи із меж перегляду справи судом касаційної інстанції, встановлених частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, як суд права, не наділений повноваженнями на встановлення обставин у справі, без яких правильне вирішення спору неможливе. 
З огляду на це та відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України , ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
При новому розгляді справи суду, окрім іншого, при визначенні складу учасників справи та застосуванні частини третьої, четвертої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України слід мати на увазі, що Харківське управління Офісу ВПП є структурним підрозділом Офісу.
Керуючись статтями 250, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
І.А. Васильєва 
М.Б. Гусак,
Судді Верховного Суду