ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 січня 2020 року 	 	справа № 160/8164/18	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року                                            у справі № 160/8164/18 (суддя Єфанова О.В., повний текст рішення складено 22.04.2019р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП"                                 (далі - позивач) звернулося до суду з позовом із вимогами про:
          - визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП” та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №802024/40725348 від 19.06.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №20 від 16.06.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;
          - зобов`язання Державної фіскальної служби України внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП” датою її фактичного отримання Державною фіскальною службою України.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня                    2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
          Із рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
          В апеляційній скарзі позивач зазначає, що ним було надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній №20 від 16.06.2017 року. Рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної за своїм характером необґрунтоване як нормативно, так і документально. Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховано всі докази, що надавалися позивачем на обґрунтування своєї позиції, що призвело до неправильного вирішення спору.    
          Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві стверджує, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги.
          Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги позивача.
          Колегія суддів, заслухавши представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП” зареєстроване як юридична особа 08.08.2016р. та є платником податку на додану вартість (а.с.58-59). Основним видом діяльності Товариства за КВЕД, є 45.32 – роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.
Позивачем направлено до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №20 від 16.06.2017р., виписану на адресу ТОВ “ВІССЕН Україна” на суму 224408,65 грн. в т.ч. з ПДВ по реалізації 64 товарних позицій, у т.ч. фільтр масляний, фільтр паливний,  фільтр повітряний, фільтр гідравлічний, фільтр повітряний, фільтр корозії (а.с.17-19).
Згідно квитанції №1 від 15.07.2017р. (а.с.20) документ прийнято, реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 8421.
Позивачу запропоновано надати пояснення та/або документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. “в” пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу.
16.06.2018р. позивачем було подано повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунків коригування, реєстрація якої зупинена, до якого долучено 33 додатки.
19.06.2018р. комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було винесено рішення №802024/40725348 про відмову у реєстрації податкової накладної №20 від 16.06.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства: пояснення та копії документів подано після терміну, визначеного п. 15 Порядку (а.с.15-16).
Позивач подав скаргу на вказане рішення до податкового органу вищого рівня, яка за результатом розгляду залишена без задоволення (рішення комісії з питань розгляду скарг №18861/40725348/2 від 16.07.2018 р.) (а.с.56).
Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної №20 від 16.06.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування та зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
          Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що у відповідача були наявні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної платника податку.
          Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Згідно підпунктів “а”, “б” п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст. 188 ПК України).
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (абз. 1 п. 201.7 ст. 201 ПК України).
Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до п.п.201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, яка діяла станом на дату зупинення реєстрації податкових накладних), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (надалі - Порядок № 1246).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі, у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Згідно квитанції №1 до спірної податкової накладної, податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567.
Контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
З матеріалів справи вбачається, що за наслідками розгляду поданих позивачем повідомлення та документів, контролюючий орган встановив, що документи подані платником після терміну, визначеного п. 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117.
Відповідно до п.2 наведеної постанови КМУ №117 від 21.02.2018р, платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 р. зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 р. № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 р. не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.
Згідно п.15 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого вказаною вище постановою КМУ №117 (далі Порядок №17), письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.
В поясненні позивача від 15.06.2018р. зазначено, що по податковій накладній  №20 від 16.06.2017р., оплата товару відбулась частинами 07.06.2017 та 06.07.2017р. згідно платіжних доручень №82, 122 відповідно. 
Судом встановлено, що між ТОВ “УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП” та ТОВ “ВІССЕН Україна” було укладено договір поставки товару №УАЗГ-2403/17 від 24.03.2017р. Згідно видаткової накладної №89 від 16.06.2017р. ТОВ “УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП” в адресу ТОВ “ВІССЕН Україна” відвантажено товар загальною вартістю 224 408,65 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 37 401,44 грн. та після відвантаження товару, направлено на реєстрацію податкову накладну №20 від 16.06.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата товару відбулася частинами 07.06.2017р (платіжне доручення №82, а.с.118) та 06.07.2017(платіжне доручення №122 , а.с.119) 
Таким чином, відрахунок днів, коли у Товариства виникає право подати письмові пояснення та копії документів згідно пункту 15 Порядку №117, починається з 08.06.2017р. (наступного дня з дати першої проплати за товар). Кінцевим днем строку подання зазначених документів є 07.06.2018р..
Позивачем були направлені повідомлення з поясненнями та копіями документів 15.06.2018р, тобто після спливу 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування (а.с.94-96).
Позивач стверджує, що у поясненні №15/06 від 15.06.2018р, факти оплати, які відбулися  07.06.2017р. та 06.07.2017р., згідно платіжних доручень №82 та №122,  підтверджують лише виконання покупцем ТОВ “ВІССЕН УКРАЇНА” своїх зобов`язань по договору поставки №УАЗГ-2403/17 від 24.03.2017р. за раніше поставлений товар позивачем, а не за відвантажений товар по видатковій накладній №89 від 16.06.2017р.
Так, у загальному випадку, дата податкових зобов`язань визначається за   правилом   “першої події”   (п. 187.1 ПКУ). Тобто дата виникнення податкового зобов`язання  — це дата, яка припадає на податковий період, у якому відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: 1) отримання плати   за товари/послуги, що підлягають постачанню або 2) постачання.
Позивач самостійно в поясненні від 15.06.2018р. вказав, що по податковій накладній №20 від 16.06.2017р. оплата товару відбулась згідно платіжних доручень №82 та №122. 
Колегія суддів погоджується, що у відповідача були наявні  підстави для відмови у реєстрації податкової накладної платника податку, а отже рішення, що оскаржує позивач, є правомірним і підстави для його скасування відсутні.
Доводи, наведені у апеляційній скарзі позивача, не спростовують правильних  висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОЗАПЧАСТИНАГРУП» - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня                      2019 року у справі № 160/8164/18 - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного суду в порядку та строки, визначені статтями 328,329 КАС України.
          Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 23.01.2020р.
          Повний текст постанови виготовлено 28.01.2020р. 

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак