Ухвала
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 756/2631/17
 
провадження № 61-19944св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Курило В. П. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув заяву ОСОБА_2 , подану адвокатом Луцьким Михайлом Ігоровичем, про поворот виконання судового рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року та арешт майна, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Івашківським Андрієм Олеговичем, на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено:
визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею             130,4 кв. м, вартістю 4 044 000,00 грн;
припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею            130,4 кв. м;
визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки АUDІ, модель Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, колір - білий, вартістю 1 080 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку,              площею 0,2000 га, кадастровий номер 3220683600:03:001:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Богуславський район, село Чайки,                          вартістю 347 849,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку,               площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:0739, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, вартістю 600 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку,              площею 0,1203 га, кадастровий номер 3221888800:38:103:6022, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, вартістю 1 100 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки LEXUS, модель LХ 570, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску, колір - чорний, вартістю 1 546 800,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель S 600, державний номерний знак НОМЕР_3 ,                 2006 року випуску, колір - чорний, вартістю 810 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 СDІ, державний номерний знак                    НОМЕР_4 , 2010 року випуску, колір - зелений, вартістю 540 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель MULTIVAN, державний номерний знак НОМЕР_5 ,  2013 року випуску, колір - чорний, вартістю 1 350 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки ЗИЛ, модель 131, 1972 року випуску, придбаного 21 квітня 2010 року,               вартістю 40 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на причіп марки КНОТТ, модель 91Н, державний номерний знак НОМЕР_6 , 2015 року випуску, колір сірий, вартістю 108 000,00 грн;
визнано за ОСОБА_2 право власності на причіп марки ТІКІ-ТREILER, модель С-300 LР , 2012 року випуску, придбаного 14 березня 2012 року, вартістю 26 500,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8000, 00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовом ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 130,4 кв. м.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля марки АUDІ, модель Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2010 року випуску.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,2000 га, кадастровий номер 3220683600:03:001:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Богуславський район, село Чайки.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:0739, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1203 га, кадастровий номер 3221888800:38:103:6022, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею           130,4 кв. м.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля марки АUDІ, модель Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, державний номерний знак                       НОМЕР_4 , 2010 року випуску.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,2000 га, кадастровий номер 3220683600:03:001:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Богуславський район, село Чайки.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:0739, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1203 га, кадастровий номер 3221888800:38:103:6022, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2000, 00 грн. 
07 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Івашківський А. О. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду                                 від 08 жовтня 2019 року та залишити в силі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Оболонського районного суду міста Києва.
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
25 лютого 2020 року до Верховного суду надійшла заява ОСОБА_2 , подана адвокатом Луцьким М.І, в якій заявник просить: задовольнити заяву та прийняти ухвалу про поворот виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року; накласти арешт на Ѕ частку права власності квартиру АДРЕСА_1 (далі - квартира) та накласти арешт на автомобіль марки АUDІ, модель Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - автомобіль), які належать ОСОБА_1 на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року.
 
Колегія суддів Верховного Суду вивчивши заяву ОСОБА_2 , дійшла таких висновків.
 
Відповідно до частини першої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:                            1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
 
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина дев`ята статті 444 ЦПК України).
 
Оскільки Верховний Суд не переглядав у касаційному порядку ухвалене у справі рішення суду першої інстанції, він не може вирішувати питання повороту його виконання. Тому вказану заяву слід повернути заявнику.
 
Вимоги ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі, а саме накладення арешту на квартиру та автомобіль обґрунтовані тим, що відповідно до частини восьмої статті 444 ЦПК України при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.
 
Враховуючи те, що вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову є похідним від розгляду клопотання про поворот виконання судового рішення, то клопотання заявника про вжиття заходів забезпечення позову необхідно також повернути заявнику.
 
Керуючись статтею 444 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_2 , подану адвокатом Луцьким Михайлом Ігоровичем, про поворот виконання судового рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року та арешт майна, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Івашківським Андрієм Олеговичем, на постанову Київського апеляційного суду                                    від 08 жовтня 2019 року, повернути заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                            М. Є. Червинська

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков 

                                                                                                                      А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

                                                                                                                       В. П. Курило