ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 404/6253/19(2-а/404/340/2019)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2019 р. (суддя Мохонько В.В., повне судове рішення складено 10.12.2019 р.) в справі № 404/6253/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Токаренко Руслани Миколаївни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Токаренко Руслани Миколаївни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, пов`язаними із прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 523145 від 21.08.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
          Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.
          В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує, що відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського не є належним, допустимим та достатнім доказом у розумінні КАС України вчинення нею порушення Правил дорожнього руху.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.
            Судом першої інстанції встановлено, що   21.08.2019 р. інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №1 УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Токаренко Р.М. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №523145 від 21.08.2019 р., в якій зазначено, що 21.08.2019 р. о 14 год. 25 хв. позивач в м. Кропивницький, по вул. Євгена Чикаленка,  13, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 (напрямки руху по смугах), а саме здійснила рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, чим порушила п. 8.4.ґ.  ПДР  України, у зв`язку з чим  відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
          Зважаючи на підтвердження     правомірності        винесення    оскаржуваної постанови наданим     відповідачем     відеозапису    з місця адміністративного правопорушення від 21.08.2019 р., на якому зафіксовано, що позивач визнала факт вчинення нею правопорушення, зазначивши, що на тій частині смуги руху не було транспортних засобів, що на її думку дало їй право здійснювати рух прямо, суд першої інстанції визнав необґрунтованими позовні вимоги.
          Суд визнає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 21.08.2019 р.  інспектором взводу № 1 роти № 3  батальйону  Управління патрульної поліції у Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Токаренко Р.М. прийнято постанову серії НК № 523146  у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яким накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. За змістом постанови водій ОСОБА_1 21.08.2019 р. о 14 годині 25 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Mersedes-Benz,  номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницький, по вул. Євгена Чикаленка, 13,   не виконала вимоги дорожнього знаку 5.16 (напрямки руху по смугах),  здійснила рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, чим порушила п. 8.4 «ґ»  Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Абзацом «ґ» пункту 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що дорожні знаки  (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем порушень пункту 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху.
Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних та достатніх доказів правомірності свого рішення.
З урахуванням відсутності належних та достатніх доказів вчинення позивачем  порушення п. 8.4 «ґ»  Правил дорожнього руху України, суд визнає необґрунтованим висновок  суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Суд визнає  безпідставним зазначення відповідачем та судом першої інстанції про доведеність вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху поясненнями саме поясненнями позивача.
Суд зазначає, що сам факт визнання  особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта  владних повноважень за відсутності інших належних доказів, зокрема, відеофіксації саме події правопорушення, не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Така позиція узгоджується із правозастосуванням, викладеним Верховним Судом в постанові  від 15.05.2019 р. в справі № 537/2088/17.  
За приписами пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право  скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на викладене, суд визнає  протиправною та скасовує постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення та закриває справу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, суд визнає необґрунтованими позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача, пов`язаних із прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Статтею  23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено  основні повноваження поліції, до яких, зокрема, належить  вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень (пункт 3 частини 1);  у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання (пункт 8 частини 1).
Відповідно, дії відповідача з прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності в цьому випадку  входять до компетенції відповідача, що обумовлює висновок про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції  неповно з`ясовані  обставини, що мають значення для справи,  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права,  що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з  ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243, 268-272,  286,  308,   311, 315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2019 р. в справі № 404/6253/19 задовольнити частково.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2019 р. в справі № 404/6253/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Токаренко Руслани Миколаївни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.
Ухвалити в справі № 404/6253/19 нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Токаренко Руслани Миколаївни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково. 
Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 523146  у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Закрити справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23.01.2020 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 23.01.2020 р.
   
              Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко