ПОСТАНОВА
Іменем України

28 листопада 2019 року 
Київ
справа № 805/2427/16-а
адміністративне провадження № К/9901/19378/18
                                   
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу | Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Державного підприємства «Донецька залізниця»
на постанову | Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 (колегія у складі суддів: Василенко Л.А., Гайдар А.В., Ханова Р.Ф. )
у справі | № 805/2427/16-а
за позовом | Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області
до | Державного підприємства «Донецька залізниця»
про | стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

Маріупольська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулась з позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця», в якому просила стягнути з ДП «Донецька залізниця» з розрахункових рахунків у банках податковий борг у розмірі 925559,82 грн., а саме: земельний податок в розмірі 924899,16 грн. та надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 660,66 грн. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є платником податку, проте обов`язок щодо сплати суми податкового зобов`язання не виконується. Зазначає, що на теперішній час загальна сума податкового боргу по земельному податку, складає 924 899,16 грн. та сума податкового боргу з екологічного податку складає 660,66 грн. 
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2016 позов задоволено частково, стягнуто з ДП «Донецька залізниця» з розрахункових рахунків у банках податковий борг у розмірі 660,66 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, зокрема статтями шостою та сьомою, позивача звільнено на період проведення АТО від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Проте, заборгованість з екологічного податку в розмірі 660,66 грн. є податковим боргом, тому має бути стягнений з розрахункових рахунків відповідача в банках.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 у даній справі скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2016  та прийнято нове рішення про задоволення позову повністю.
Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, зазначив, що відповідач узгодив податкове зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку, тому мав обов`язок сплатити його у встановлений законом строк. 
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з позивача земельного податку було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті. 
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що сума пред`явлена позивачем до стягнення з відповідача складається з заборгованості по земельному податку в розмірі 924 899,16 грн. та суми податкового боргу з екологічного податку в розмірі 660,66 грн.
Заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у сумі 924 899,16 грн., яка заявлена позивачем до стягнення, виникла на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 13.02.2014 року № 9006458973 терміном сплати 30.11.2014 року на суму 51418,08 грн., відповідно до якої відповідач мав щомісячно сплачувати з жовтня 2014 року по грудень 2014 року сплачувати по 51418,08 грн. Згідно податкової декларації № 9107536937 від 27.05.2015 року терміном сплати 27.05.2015 року на суму 64220,41 відповідно до якої відповідач мав щомісячно сплачувати з квітня 2015 року по грудень 2015 року сплачувати по 64220,41 грн. Загальна сума заборгованості по земельному податку становить 924899,16 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб та обліковою картки відповідача як платника податків.           
Податковим органом з метою стягнення до бюджету суми податкового боргу була направлена відповідачу податкова вимога від 02.12.2014 року № 5897-25, яка у судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалась.
На підставі пп. 20.1.4 п.20.1 та п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України головним державним податковим ревізором-інспектором відділу оподаткування та контролю об`єктів і операцій Іллічівського відділення Маріупольської ОДПІ Нікішевою М.В. проведено камеральну перевірку за 2 квартал 2014 року.
16.02.2015 податковим органом складено акт камеральної перевірки податкової звітності № 103/33/15-1/01074957, перевіркою встановлено порушення п.250.2 ст. 250 Податкового кодексу України в частині порушення терміну сплати самостійного визначеного грошового зобов`язання з екологічного податку відповідно до податкової декларації № 9079747479 терміном сплати 19.02.2015 року в сумі 337,73 грн.(з урахуванням переплати борг становить 310,88 грн.), відповідно до податкової декларації № 9080579878 від 28.04.2015 року терміном сплати 20.05.2015 року на суму 282,38 грн., податкового розрахунку з екологічного податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, № 1600001707 від 08.02.2016 року терміном сплати 19.02.2016 року на суму 13,1 грн.
На підставі зазначеного акта податковим органом прийняті податкові повідомлення - рішення форми «Ш» № 0000341500, № 0000351500 від 18.03.2015 року, якими донараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 57,45 грн. та 6,5 грн.
Також позивачем, нараховано пеню КОР до податкової декларації № 9079747479 в сумі 3,45 грн.
Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податкова декларація, розрахунок, в силу вимог п. 46.1 ст. Податкового кодексу України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті    286 Податкового кодексу України).
Податкове зобов`язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).
02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Відповідно до статті 6 Закону № 1669-VII (в редакції, чинній до 8 червня 2016 року) під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
За змістом статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» були затверджені Переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких внесено м. Донецьк, м. Красний Лиман.
Верховний Суд приходить до висновку, що оскільки Закон № 1669-VII є спеціальним законом у спірних правовідносинах, тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.
Разом з цим, згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669-VII закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Відтак положення цього Закону підлягають застосуванню у межах спірних відносин виходячи із положень податкового принципу презумпції правомірності рішень платника податку закріпленого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України та пункту 56.21 статті 56 цього кодексу.
Окрім того слід відзначити, що статтею 6 Закону №1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення настання форс-мажорних обставин. Дійсно сертифікат Торгово-промислової палати України є доказом, що підтверджує причини та настання обставин, які не залежали від учасника подій. Проте у даній справі дані обставини не підлягають підтвердженню таким сертифікатом, в силу вимог статті 6 Закону № 1669-VII та Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Відтак, згідно з положеннями Закону № 1669-VII достатньою підставою зокрема для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності конкретних суб`єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції.
Оскільки податковий борг з земельного податку виник у період проведення антитерористичної операції на території м . Донецьк, м. Красний Лиман, відповідно відсутній обов`язок сплати податкового зобов`язання, що також виключає утворення податкового боргу.
Законність та обгрунтованість стягнення суми податкового боргу з екологічного податку в розмірі 660,66 грн. не заперечується позивачем.
Підсумовуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що судом апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, яке відповідає закону.
На підставі викладеного та в межах розгляду даної справи має місце неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до скасування судового рішення, яке відповідає закону, зазначене є підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Державного підприємства «Донецька залізниця» задовольнити.
2.          Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 скасувати та залишити в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2016.
3.          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду