ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/271/20 Головуючий І інстанції – Чайка І.В.
Справа № 638/14491/19                                               Доповідач – Кружиліна О.А.
Категорія: ч.2 ст.172-6 КУпАП        
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді 
судової палати з розгляду кримінальних справ	- Кружиліної О.А. 	
за участю секретаря 	- Шалімової Ю.О.	
особи, яка притягається до  адміністративної відповідальності	  - ОСОБА_1 	
захисника	- ОСОБА_2 	
прокурора	- Гладуна Д.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за частиною 2 статті 172-6 КУпАП,-   
     
в с т а н о в и в :

16 вересня 2019 року старший оперуповноважений сектору протидії корупції УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України склав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 642 відносно ОСОБА_1 .
Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «в», пункту 1 частини 1, статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцем, перебуваючи на посаді державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є суб`єктом на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, примітки до статті 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме про отримання доходу від продажу нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 326 479 гривень, за договором купівлі-продажу № 935 від 27.07.2018, зазначивши вартість у повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, суттєву зміну подано 22.08.2018.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.
Постановою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-6 КУпАП закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП; виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови відомості про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП; в іншій частині постанову залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що не згоден з постановою судді в частині встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, і вважає, що в цій частині постанова судді першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.
На його думку, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бикову О.Ю., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора Гладуна Д.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Закриваючи провадження у справі та визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, оскільки ним несвоєчасно подано декларацію щодо суттєвих змін у майновому стані після укладення ним 27.07.2018 договору купівлі-продажу належного йому майна та отримання доходу у розмірі 326 479 гривень, однак у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення вважала за необхідне провадження у справі закрити.
З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, однак вважає, що з резолютивної частини підлягає виключенню визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252,  280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 3 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. 
Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.
Судовим розглядом встановлено, що 22.08.2018 ОСОБА_1 повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме про отримання доходу від продажу нерухомого майна – квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 326 479 гривень за договором купівлі-продажу № 935 від 27.07.2018, чим порушив частину 2 статі 52 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до вимог якої кінцевою датою подання такого повідомлення було 05.08.2018.
Тобто, днем вчинення адміністративного правопорушення є 06 серпня 2018 року.
07 червня 2019 року начальнику УЗЕ в Харківський області ДЗЕ НП України надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України, з якого вбачається, що в ході моніторингу Е-декларацій суб`єктів декларування на офіційному сайті НАЗК було виявлено ознаки можливого правопорушення в частині фінансового контролю з боку ОСОБА_1 державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова ГТУЮ в Харківській області (а.с. 15).
Отже, датою виявлення правопорушення є 07 червня 2019 року.
Судове засідання в суді першої інстанції відбулось 25 листопада 2019 року, а отже на час винесення постанови суддею, визначений частиною 3 статті 38 КУпАП тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, сплив.
За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-6 КУпАП на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП таким, що відповідає положенням КУпАП
Разом з цим, при винесенні суддею постанови не враховані вимоги статті 284 КУпАП, відповідно до яких за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Отже, нормами КУпАП не передбачено винесення постанови про визнання особи винною у скоєнні адміністративного правопорушення з одночасним закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд виключає з резолютивної частини постанови судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2019 року визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, в іншій частині постанова підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 38, 221, 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Виключити з резолютивної частини постанови судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2019 року визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП.
В іншій частині постанову залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                         О.А. Кружиліна