ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2846/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Флайт Девелопмент" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Флайт Девелопмент» (надалі за текстом - «ТОВ «БК «Флайт Девелопмент») звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення № 0007931410 від 17.07.2019 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 56 250 грн.; податкового повідомлення-рішення № 0007921410 від 17.07.2019 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 136 875 грн. 
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ «Арт Білд Компані» суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено  повністю.
В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Черкаській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, скаржник зазначає, що перевіркою не підтверджується реальність здійснення господарських операцій, а керівник ТОВ «Арт Білд Компані» заперечує свою причетність до його діяльності.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 05.02.2019 р. по 11.05.2019 р. посадовцями Головного управління ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову  виїзну перевірку ТОВ «БК «Флайт Девелопмент» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Арт Білд Компані» за березень-квітень 2019 р. та показників фінансової звітності з їх відображенням в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 р.
Результати перевірки оформлено актом № 164/23-00-14-1007/40098303 від 17.05.2019р.
Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 134, 198 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого: занижено податок на прибуток за 2016 р. на 109 500 грн.; занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 121 667 грн., у тому числі за березень 2016 р. на 45  000 грн., за квітень 2016 р. на 76  667 грн.
Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.
Відповідно до договору підряду № 1025/1 від 02.03.2016 р. ТОВ «Арт Білд Компані» зобов`язалось виконати роботи з внутрішнього оздоблення на об`єкті будівництва, а позивач - прийняти і оплатити їх.
На підставі цього договору складено акти приймання виконаних будівельних робіт на суму 730  000 грн., у тому числі 121  667 грн. ПДВ.
Разом з тим, будучи допитаним в якості свідка директор ТОВ «Арт Білд Компані» ОСОБА_1 заперечив свою причетність до діяльності товариства.
Крім того, ТОВ «Арт Білд Компані» не подано звіт за формою 1-ДФ, що свідчить про відсутність трудових ресурсів.
З урахуванням наведеного Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято: податкове повідомлення-рішення № 0007931410 від 17.07.2019 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 56 250 грн. у тому числі 45  000 грн. за основним платежем та 11  250 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № 0007921410 від 17.07.2019 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 136 875 грн у тому числі 109  500 грн. за основним платежем та 27  375 грн. за штрафними санкціями.
Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Пунктом 135.1 статті 135 визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Пункт 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248, визначає об`єкт витрат, як продукцію, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.
Згідно пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Відповідно до пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.
Пунктом 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» до складу до складу прямих матеріальних витрат віднесено вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.
Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704,  первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.
За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.
На підтвердження товарності укладеної з ТОВ «Ар Білд Компані» угоди позивачем було надано копії: договору підряду № 1025/0 від 02.03.2016 р.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; підсумкової відомості ресурсів; договірної ціни; локальних кошторисів на будівельні роботи; актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів для виконання робіт; актів прийняття виконаних будівельних робіт; які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентом виконувались у повному обсязі.
Таким чином, у ТОВ «БК «Флайт Девелопмент» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум доходів, витрат та податкового кредиту по операціям з ТОВ «Ар Білд Компані».
Посилання відповідача на пояснення ТОВ «Ар Білд Компані» обгрунтовано не взято судом до уваги, оскільки у справі відсутній вирок суду, яким встановлено факти удаваності правочинів між позивачем та його контрагентом.
Не може бути підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення і твердження Головного управління ДФС у Черкаській області про відсутність у ТОВ «Ар Білд Компані» необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності.
Такий висновок зроблено відповідачем без дослідження первинних документів, виключно на відомостях наявних в інформаційних базах.
Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, на формування витрат та податкового кредиту.
Однак у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.
Насамкінець, колегія суддів зазначає, що відповідно пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У даній правовій ситуації відповідач податковим повідомленням-рішенням № 0007931410 від 17.07.2019 р. збільшив суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість за березень-квітень 2016 р. 
Тобто, назване податкове повідомлення-рішення прийнято після спливу граничного строку встановленого для його прийняття.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; код ЄДРПОУ 43142920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Флайт Девелопмент" (18007, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, буд.102/1 кімн.301; код ЄДРПОУ 40098303) понесені останнім судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі          8 500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
           Постанова складена в повному обсязі 03 березня 2020 р.
  
Головуючий                    суддя                                                  І.О. Лічевецький

суддя                                                                                                           О.М. Оксененко

суддя                                                                                                           В.П. Мельничук