ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/3719/19                                                                           Суддя 1-ї інстанції: Токарева Н.М.
Провадження № 33/818/1/20
Категорія:  ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
28.01.2020 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захиника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 - адвоката Ус Віталія Віталійович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 21.04.2019 року о 16:06 в смт. Бабаї по вул. Шевченко біля будинку № 41, Харківського району Харківської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки Hyundai Matrix, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від продуття приладу Drager Alcotest та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу на повторний розгляд.
В апеляційній скарзі вказує, що в порушення вимог ст. 279 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено неправильно, а також пошкоджено; він не містить опису дій щодо ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що суд розглянув справу без допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які до суду не прибули. Вказує, що зі слів його сина ОСОБА_4 , один із свідків був фактично відсутній під час складання матеріалів та нібито його відмові від проходження огляду.
Також вказує, що з відеозапису не видно щоб ОСОБА_1 рухався та був зупинений працівниками патрульної поліції.
Заслухавши пояснення захисника Ус В.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були дотримані вимоги вказаних правових норм.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд відкидає доводи апеляційної скарги, щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення викладення конкретних дій щодо ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим на його думку судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 279 КУпАП, оскільки у цьому протоколі зазначено, що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, наведені ці ознаки, і він відмовився від проходження огляду як за допомогою технічного засобу так і медичному закладі (наведено який саме заклад).
       Та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення дійсно має пошкодження не свідчить про необхідність скасування судового рішення, оскільки інформація, що міститься в цьому протоколі відповідає тим обставинам, які встановлені суддею. 
Щодо посилань про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відмічає, що відповідно до протоколу серії ОБ №195744 від 21.04.2019 року ці ознаки були виявлені у нього старшим лейтенантом поліції Босим Ю.М., та сприйняття цих ознак вказаною посадовою особою є суб`єктивним, про те відмова особи, яка керує транспортним засобом, є самостійною підставою для водія до адміністративної відповідальності враховуючи вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Також апеляційний суд не бере до уваги доводи щодо ніби то не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ці посилання нічим не підтверджені, та спростовується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом.
Безпідставним вважає апеляційний суд доводи щодо відсутності в матеріалах справи доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції, так як вони спростовуються відеозаписом останні цифри 0396 з якого видно, що інспектор поліції, підійшовши до машини за кермом якого був саме ОСОБА_1 та повідомив останньому, що він під час руху на автомобілі здійснив поворот без увімкнення сигналу повороту, з чим ОСОБА_1 був згоден, та не заперечував цього. На запитання працівника поліції щодо наявності у нього посвідчення водія, повідомив про їх відсутність, та вказав, що виїхав неподалік від дому.
Стосовно доводів апелянта про відсутність в судовому засіданні суду першої інстанції свідків, які були залучені під час складання протоколу, апеляційний суд відмічає, що матеріали справи не містять клопотань про їх виклик, зміст цих пояснень оцінений місцевим судом, підстав вважати ці пояснення необгрунтованими немає. 
Також апеляційний суд не бере до уваги доводи щодо відсутності в матеріалах справи відеозапису з фіксацією пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , які узгоджуються з іншими матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, та він відмовився від нього.
Крім того згідно оглянутого відеозапису, під час ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколом серії ОБ №195744 від 21.04.2019 року останній щодо викладених у ньому обставин, а саме відмови від проходження огляду не заперечував. 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу алкогольних, наркотичних чи інших речовин.
Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну оцінку та прийняв законе і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик