ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/8873/18
адміністративне провадження №К/9901/36215/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року  (колегія суддів; Бєлова Л.В., Аліменко В.О., Кучма А.Ю.) у справі №826/8873/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку   про визнання протиправною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Окружного адміністративного суду  міста Києва від 21 жовтня  2019 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку подано апеляційну скаргу.
Ухвалою  Шостого  апеляційного адміністративного суду від   28 листопада   2019 року  апеляційну скаргу повернуто.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з  того, що апеляційну скаргу від імені відповідача підписана О. Березіним, проте на підтвердження повноважень надано копію довіреності, яка не відповідає приписам ст. 59 КАС України.
Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду апеляційної інстанції. Касаційна скарга обґрунтована тим, що   копія довіреності, яка додана до  апеляційної скарги,  належним чином засвідчена уповноваженою на те особою.
Заслухавши  суддю - доповідача, колегія  суддів прийшла до висновку, що  касаційна скарга   підлягає задоволенню   з  таких  підстав.
Відповідно до  пункту 1 частини четвертої  статті 298 КАС України,   апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо  апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно з частинами першою, третьою статті 55  КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)  сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.
Згідно з частинами першою, третьою цієї статті повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
За приписами частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Таким чином, вимога обов`язкового подання до суду лише оригіналу довіреності на підтвердження повноважень представника і думка про допустимість засвідчення копії такого документа лише суддею не ґрунтується на чинному процесуальному законодавстві України, адже відповідно до наведеної вище частини п`ятої статті 59 КАС відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді, а наступна частина цієї ж статті визнає правомірним також інший порядок засвідчення «визначений законом».
Відповідно до положень статті 238 ЦК представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Законодавством не встановлено жодних обмежень щодо зазначення у змісті довіреності посилання на уповноваження представника на засвідчення копій документів, у тому числі й довіреності, а також щодо подання таких копій до будь-якого підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, державних органів, суду.
Зважаючи на вищевикладене, у разі коли до адміністративного суду звертається представник юридичної особи, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом або ж безпосередньо керівником юридичної особи, що видав довіреність.
Трактування положень статті 59 КАС у протилежному аспекті  є неправомірним обмеженням права на доступ до правосуддя. Наведене випливає і з практичної реалізації нотаріального посвідчення копій довіреності та (або) посвідчення копій довіреності керівником юридичної особи, що її видав, пов`язаної із настанням збитків матеріального характеру, часовими затратами та ін. Таке неправомірне обмеження права на доступ до суду полягає у надмірному формалізмі.
Статтею 60 КАС передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частини перша, друга цієї статті).
У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 59 КАС).
Отже,  слід вважати підтвердженими повноваження представника юридичної особи на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.
Під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника юридичної особи, вимогам статті 59 КАС, зокрема при визнанні копії довіреності такою, що є засвідченою у визначеному законом порядку, слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, відсутність у довіреності вказівки на повноваження представника на засвідчення копії довіреності тощо.
Крім того, повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
Вказані висновки вказані Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 826/17970/17 від 04.12.2019.
У справі, що розглядається, Березін О. подав 15.11.2019  від імені  Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку  апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2019, разом з копією довіреності, виданої йому  24.06.2019.
Вказана довіреність  видана головою Комісії Т. Хромаєвим  начальнику відділу виконання постанов про накладення санкцій департаменту правозастосування імені  Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Березіну Олегу Миколайовичу для представництва інтересів Комісії, зокрема, в апеляційних адміністративних судах.     Копія довіреності містить відбиток печатку управління документообігу НКЦПФР, штампу «З оригіналом згідно» з підписом  начальника управління Л. Денисенко. 
З огляду на наведений зміст довіреності наявна в матеріалах справи її копія, засвідчена підписом начальника управління документообігу Л. Денисенко,  підтверджувала повноваження останньої як представника НКЦПФР  на подання скарги.
Проте суд апеляційної інстанції цього не врахував і дійшов помилкового висновку про підписання апеляційної скарги особою, яка не має такого права, а відтак і про наявність підстав для повернення цієї скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 353 КАС України (в редакції до 08.02.2020) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Керуючись ст.ст.  349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року скасувати.
Справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                         А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                       Л.Л. Мороз
 
                                                                                                                А.І. Рибачук