ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003739 пров. № 857/13010/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Максим Х.Б.,
позивача                                                                    ОСОБА_1 ,
представника позивача                                           Білика Р.О.,
представник відповідача                                        Коропецької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Сасевичем О.М.) в адміністративній справі № 1.380.2019.003739 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення,

                                                В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
- зобов`язати Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) зарахувати до страхового стажу період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.05.2015 по 10.07.2015, з 29.08.2015 по 10.11.2015, з 19.11.2015 по 01.04.2016 та з 12.10.2016 по 28.01.2017, з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області від 23.05.2019 № 1518/03.17-10 про відмову в призначенні пенсії за віком. 
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до страхового стажу на пільгових умовах періоду участі у проведенні антитерористичної операції.

Протокольною ухвалою суду від 12.08.2019 здійснено заміну неналежного відповідача - Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області на належного – ГУ ПФУ у Львівській області.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; та за неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що періоди, в яких позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, підлягають зарахуванню до його пільгового стажу в звичайному обчисленні, а тому оскаржуване рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, є правомірним, оскільки у нього відсутній страховий стаж 25 років, який необхідний для призначення пенсії.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому повністю погодився із рішенням суду першої інстанції; вважає, що суд першої інстанції надав правильну правову оцінку фактичним обставинам справи та вірно застосував норми законодавства. 

Відповідач подав заперечення на відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що мотиви, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не спростовують його доводів з приводу відсутності підстав для пільгового зарахування до страхового стажу періодів безпосередньої участі в антитерористичній операції. Отже ГУ ПФУ у Львівській області діяло в рамках закону та в межах своїх повноважень. 

У судовому засіданні представник апелянт підтримала вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Позивач та представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом відповідно до довідки, виданої командиром Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 386 від 14.04.2017 та довідки, виданої командиром Військової частини НОМЕР_2 № 89 від 17.08.2017, в період з 14.05.2015 по 10.07.2015, з 29.08.2015 по 10.11.2015, з 19.11.2015 по 01.04.2016, з 12.10.2016 по 28.01.2017, позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 04.02.2016 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 170 від 29.06.2017, з 01.07.2017 змінено умовне найменування – Військова частина польова пошта НОМЕР_4 на умовне найменування – Військова частина НОМЕР_2 .
У відповідності до довідки № 980 від 19.05.2016, виданої військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 був призваний Золочівсько-Перемишлянським ОРВК по частковій мобілізації 31.01.2015 і демобілізований 01.04.2016.
15.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, відповідно до ст. 155 Розділу XIV Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058- IV (далі - № 1058- IV).
Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області № 1518/03.17-10 від 23.05.2019 у призначенні пенсії позивачу відмовлено, у зв`язку із тим, що у нього відсутній необхідний страховий стаж 25 років при наявному – 21 рік 11 місяців 26 днів.

Не погодившись з такою відмовою суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував його тим, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з січня 2015 року по квітень 2016 року не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію.
Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості страхувальника по страхових внесках не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його служби.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 01.11.2018 у справі №199/1852/15-а.
Відтак, рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області від 23.05.2019 № 1518/03.17-10 підлягає скасуванню з підстав неврахування усього періоду проходження військової служби позивача до страхового стажу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія – щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності, придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою цієї статті передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно зв статтею 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII “Про оборону України” (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до   Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 09.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
У відповідності до пп. 1 п. 2.3 цього Положення при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці, зокрема період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Таким чином, час проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в АТО, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17 (адміністративне провадження № К/9901/38547/18).

Разом з тим, в матеріалах справи є копія індивідуальних відомостей про застраховану особу – ОСОБА_1 від 21.05.2019 (форма ОК-5), в якій відсутні відомості про сплату страхових внесків за період з 31.01.2015 по 01.04.2016, необхідні для обчислення страхового стажу.
При цьому, довідка ОК-5 - це сформовані індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб (автоматизованого банку відомостей, створеного для ведення обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, ведення якого забезпечує Пенсійний фонд України). Довідка ОК-5 формується за будь-який період, починаючи з 2000 року, та містить відомості про суми заробітку для нарахування пенсії і страховий стаж. На підставі цієї довідки особа може проаналізувати свій страховий стаж та заробітну плату, яка в майбутньому буде використана при призначенні пенсії.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Суд зазначає, що в матеріалах справи є, зокрема, копія довідки № 0989/10/238-Г від 29.05.2019 про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, що видана керівником Військової частини НОМЕР_2 . У цій довідці є відомості про суми заробітку під час проходження позивачем військової служби за період з лютого 2015 року по травень 2016 року, яких достатньо для обчислення страхового стажу ОСОБА_1 в разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей, необхідних для обчислення страхового стажу позивача як військовослужбовця.

В матеріалах справи також є інші документи, які підтверджують перебування позивача на військовій службі, а саме: довідка, видана 29.08.2019 № 154 т.в.о. Військового комісара Золочівського районного військового комісаріату позивачу про те, що останній дійсно проходив службу у Збройних Силах України в період з 19.10.1977 по 22.11.1979, з 31.01.2015 по 01.04.2016, з 13.08.2016 по 13.02.2017; довідка, видана командиром Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 № 12 від 11.01.2019 про те, що позивач дійсно перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 , з 28.02.2015 по 01.05.2016; довідка, видана командиром Військової частини НОМЕР_5 від 19.04.2017 № 397 про те, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 13.08.2016 по 13.02.2017.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що право позивача на зарахування йому до страхового стажу періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.05.2015 по 10.07.2015, з 29.08.2015 по 10.11.2015, з 19.11.2015 по 01.04.2016 та з 12.10.2016 по 28.01.2017 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, підтверджено як нормативними актами так і доказами у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області № 1518/03.17-10 від 23.05.2019 підлягає скасуванню з підстав не врахування усього періоду проходження військової служби позивача до страхового стажу.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.003739  – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин 	
Постанова складена у повному обсязі 21 лютого 2019 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду