СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р.                                                                         справа №917/2026/19  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: 	Попков Д.О. 	
суддів 	Стойка О.В., Пушай В.І. 	
секретар судового засідання 	 Акімова К.К. 	
за участю представників: 	 	
від позивача 	Пономаренко М.А. (адвокат, довіреність №1971 від 07.10.2019р.); 	
від відповідача 	не з`явився; 	
розглянувши у відкритому  судовому засіданні апеляційну скаргу 	Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів 	
на ухвалу господарського суду 	 Полтавської області 	
постановлену 	16.12.2019р. у м. Полтаві 	
у справі 	№917/2026/19 (суддя Ореховська О.О.) 	
за позовом 	Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопоставка 3000», с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області 	
про 	стягнення 225543,40грн 	

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст вимог та ухвали суду першої інстанції:
1. Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопоставка 3000», с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 225543,40грн. за договором поставки №Л/НХ-181037/НЮ від 31.10.2018р.
2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.12.2019р. у справі №917/2026/19 позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів та додані до неї документи повернуто на адресу останнього на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
3. Означена ухвала суду обґрунтована усуненням Позивачем недоліків поданої ним позовної заяви поза межами строку для усунення недоліків, встановленого в ухвалі суду про залишення такої позовної заяви без руху від 25.11.2019р. (заява про усунення недоліків №НЮ-2590 від 10.12.2019р. здана Позивачем до поштового відділення 10.12.2019р. і надійшла до канцелярії Господарського суду Полтавської області 16.12.2019р.).

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
4. Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», не погодившись з постановленою ухвалою суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.12.2019р. у справі №917/2026/19 скасувати та направити матеріали справи до Господарського суду Полтавської області для відкриття провадження у справі.
5. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:
5.1. порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки всупереч ч.1 ст.114 Господарського процесуального кодексу України суд не врахував всіх обставин справи для встановлення розумного строку для усунення недоліків позовної заяви, що у результаті призвело до відмови Позивачу у відкритті провадження у справі та здійснення повернення такої позовної заяви. Так, апелянт зазначає, що враховуючи, що для підпису будь-якого документу (позовної заяви) Позивачу необхідно зібрати щонайменше підписи двох осіб, щоб документ мав юридичну силу для товариства, а також невелику чисельність адвокатів залізниці та їх завантаженість, суд повинен був визначити більший термін для усунення недоліків позовної заяви.
5.2. неналежне з`ясування місцевим судом обставин справи, оскільки повернення позовної заяви суттєво ускладнює перспективу ефективного захисту залізницею своїх вимог в силу специфіки предмету позову, а саме звернення з вимогами про стягнення неустойки, тоді як повторне пред`явлення позовної заяви не сприяє захисту прав Залізниці, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційним судом на підставі ст.ст.275, 277 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідачів у справі:
6. Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопоставка 3000», в межах визначеного апеляційним судом строку, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
7. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 14.01.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пушай В.І.
8. Ухвалою від 16.01.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/2026/19, а ухвалою від 03.02.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у судовому засіданні на 12.02.2020р. об 11:00 з повідомленням учасників справи.
9. Враховуючи викладене в п.п.7, 8 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
10. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.
11. У судовому засіданні 12.02.2020р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.
Представник Відповідача у судове засідання 12.02.2020р., попри належне повідомлення не з`явився, про причини неявки не повідомив, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.
12. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
13. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 25.11.2019р. ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.11.2019р. у справі №917/2026/19 позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишено без руху через відсутність в позовній заяві відомостей про наявність у Позивача/іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано останнім до позовної заяви, а також через відсутність доданих до позовної заяви документів, які підтверджують повноваження представників, що підписали позовну заяву на здійснення ними адвокатської діяльності/право представляти інтереси Позивача в суді/повноваження на вчинення дій від Позивача в рамках самопредставництва юридичної особи. Означеною ухвалою суду було надано Позивачу строк для усунення недоліків – п`ять днів з дня вручення ухвали суду.
14. Ухвала Господарського суду Полтавської області від 25.11.2019р. у справі №917/2026/19 була надіслана Позивачу - Акціонерному товариству «Українська залізниця» та Регіональній філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 27.11.2019р. та отримано останніми 02.12.2019р., що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення (а.с.а.с.49, 50). Таким чином, строк на усунення недоліків позовної заяви спливав 09.12.2019р. (п`ять днів з 02.12.2019р. (дня вручення ухвали суду), враховуючи вихідні дні згідно із ч.4 ст.116 Господарського процесуального кодексу України).
15. 16.12.2019р. на адресу Господарського суду Полтавської області надійшла заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про усунення підстав залишення позовної заяви без руху №НЮ-2590 від 10.12.2019р. (а.с.а.с.51, 52), здана на пошту заявником 10.12.2019р. відповідно до відомостей зазначених на конверті відправлення (а.с.69).
16. Означені обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами в межах апеляційного провадження не заперечуються.
17. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув питання про застосування наслідків в контексті приписів ст.ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України.

VІ. Оцінка апеляційного суду:
18. Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
18.1. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 означеної статті).
18.2. Згідно з приписами ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Повернення позовної заяви, відповідно до ч.8 означеної статті, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
19. Проаналізувавши наявні матеріали справи та доводи Скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
19.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.11.2019р. було запропоновано Позивачу усунути протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали недоліки, а саме вказати відомості про наявність у Позивача/іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, а також надати документи, що підтверджують повноваження представників, якими підписана позовна заява.
Враховуючи отримання Позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 02.12.2019р., строк на усунення недоліків поданої позовної заяви сплив, як вірно зазначено місцевим судом, 09.12.2019р.
19.2. Приписами ст.116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
19.3. Згідно зі ст.118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку, тоді як заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається зі змісту ч.ч.1, 2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Своєю чергою, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
19.4. Звертаючись з заявою про усунення недоліків поданої позовної заяви поза межами встановленого судом строку на усунення недоліків (відповідна заява здана на пошту лише 10.12.2019р.), Позивачем не було заявлено клопотання на поновлення строку для вчинення відповідної процесуальної дії із зазначенням поважності причин пропуску такого строку, як і не було подано клопотання про продовження такого строку до його закінчення, що зумовлює правомірне залишення судом поданої заяви про усунення недоліків без розгляду та повернення позовної заяви на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, адже незалежно від  незначеної тривалості прострочення усунення недоліків, процесуальне законодавство не передбачає вчинення судом з власної ініціативи дій щодо прийняття позовної заяви до розгляду  - такий підхід був би несумісний із вимогами щодо рівності сторін (ст.7 Кодексу) та диспозитивності господарського процесу (ст.14 Кодексу). 
20. Своєю чергою, з приводу доводів апеляційної скарги, суд апеляційної скарги зазначає наступне:
20.1. Скаржник неправильно трактує сутність оскаржуваного судового рішення (ухвали суду), оскільки місцевий господарський суд не відмовив у відкритті провадження у справі, що регламентується ст.175 Господарського процесуального кодексу України, а повернув означену позовну заяву через не усунення Позивачем недоліків в межах встановленого судом строку в порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, ч.8 ст.174 цього Кодексу прямо встановлює, що таке повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку.
20.2.Твердження Скаржника, що специфіка предмету позову (вимога про стягнення неустойки) будь-яким чином ускладнює перспективу ефективного захисту саме у зв`язку з таким поверненням є безпідставним; а кваліфікація такого власного суб`єктивного припущення як неповноту встановлення обставин справи місцевим судом є неприйнятною, адже встановлення обставин справи здійснюється судом після відкриття провадження та вирішення спору по суті, чого у даному випадку не відбулося саме через Позивача.
20.3. Скаржник не оспорює та не спростовує встановлений місцевим судом як факт наявності відповідних недоліків у позовній заяві, так і факт не усунення цих недоліків Позивачем в межах визначеного для цього строку (п`яти днів з дня вручення ухвали суду), а вказує на його нерозумну тривалість, виявляючи у такий спосіб незгоду з ухвалою про залишення позовної заяви без руху в частині визначення такого строку.
Своєю чергою, судова колегія, відмічаючи неможливість апеляційного перегляду безпосередньо ухвали про залишення позову без руху, зазначає, що:
- встановлений місцевим судом строк в п`ять днів з моменту отримання ухвали без руху в повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює неможливість встановлення такого строку судом понад десяти днів. Тобто, визначення конкретної кількості днів в межах 10 днів такого строку є дискреційним повноваженням суду, яке здійснюється з урахуванням вимог ст.114 цього Кодексу;
- характер вказаних в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху недоліків, на думку колегії суддів апеляційного суду, не вимагає для усунення таких недоліків вчинення дій, які б перевищували наданий судом строк для усунення недоліків, тоді як посилання Скаржника на п.124 Статуту Акціонерного товариства «Українська залізниця» в означеному випадку є безпідставний, так як питання представництва в господарському суді урегульовані Господарським процесуальним кодексом України, а кількість підписантів документів для їх «легалізації» самим Позивачем згідно його внутрішніх процедур не тільки не впливає на вимоги ст.ст.56, 58, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України, але й не обумовлює будь-якої додаткової складності для своєчасного усунення недоліків.
20.4. Апеляційний суд зауважує, що Позивач не тільки не скористався передбаченою ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України можливістю ініціювати питання про продовження строку для усунення недоліків, проте й із тексту поданої ним заяви про усунення недоліків, підписаної, до того ж, одноособово адвокатом у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, ніяким чином не продемонстрував своєї незгоди з такою тривалістю строку, вважаючи його абсолютно прийнятним. Власну помилку у визначенні початку відліку строку та його припиненні (05.12.2019р. та 10.12.2019р. відповідно, замість  належних 03.12.2019р. та 09.12.2019р. відповідно) при намаганні виправити недоліки позовної заяви, Скаржник після її повернення судом безпідставно кваліфікує як порушення Господарським судом Полтавської області вимог щодо розумності тривалості такого строку.
21. Зважаючи на викладені в п.п.19, 20 цієї постанови міркування, судова колегія апеляційної інстанції зазначає про законність і обгрунтованість ухвали Господарського суду Полтавської області від 16.12.2019р. у справі №917/2026/19, що за змістом ст.276 Господарського процесуального кодексу України зумовлює залишення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін, враховуючи також, що підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було.
22. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.116, 119, 129, 162, 174, 269-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.12.2019р. у справі №917/2026/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.12.2019р. у справі №917/2026/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.02.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 13.02.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач                                                Д.О. Попков

Суддя                                                                                           В.І. Пушай  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка  

Надіслано судом до ЄДРСР – 13.02.2020р.