УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №560/1712/19
адміністративне провадження №К/9901/36412/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Пасічник С.С.,  Шипуліної Т.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління  ДПС у              Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 560/1712/19 за позовом фізичної                               особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС                         у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0017225206               від 20.05.2019 про накладення штрафу за порушення строку сплати грошового зобов`язання з єдиного податку в розмірі 20%, що становить 37150,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.09.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду                   від 26.11.2019 у справі № 560/1712/19 позов задоволено.
Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, скаржник звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з даною касаційною скаргою.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Суд першої інстанцій, згідно його ухвали про відкриття провадження у справі              від 07.06.2019, відніс справу до категорії незначної складності, постановивши здійснювати розгляд позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1                у порядку спрощеного позовного провадження. 
Випадків, які б виключали можливість застосування положень підпунктів б, в, г пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачається.
Щодо посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Поняття «питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики» належить до категорії оцінних, тобто зміст якого не містить чітко визначеного, завершеного комплексу ознак. Це зумовлює необхідність встановлення його конкретного змісту в кожному окремому індивідуально визначеному випадку за розсудом відповідного суб`єкта правозастосування.
Таким чином, з`ясування відповідного критерію «мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики» питань права, які порушуються в касаційній скарзі, належить до сфери суб`єктивної оцінки (розсуду) складу суду, який вирішує питання відкриття касаційного провадження.
Очевидно, що застосувавши у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України такий критерій допустимості касаційного оскарження, як «питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики», законодавець переслідував мету визначити предметом касаційного перегляду тільки такі малозначні справи, авторитетне вирішення яких судом касаційної інстанції має вихідне, базове значення для розвитку усієї правозахисної практики адміністративних судів в Україні щодо захисту порушених прав і свобод особи, прав та законних інтересів юридичних осіб, передусім, найбільш значних, важливих, основоположних з них, за обставин відсутності зазначеної єдиної, уніфікованої у відповідній категорії справ встановленої судової практики.
З огляду на вищенаведене, Верховний Суд зазначає, що на цей час вже є судова практика з аналогічних питань. 
Відповідна правова позиція висловлюються у постановах Верховного Суду                 від 28.05.2019 у справі 826/24675/15, від 12.06.2018 у справі № 826/1/16,                           від 17.01.2018 у справі № 2а-2686/09/2670.
Суд у вищезазначених постановах приходить до висновку, що помилка під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету в строк, встановлений пунктом 57,1 статті 57 Податкового кодексу України, має кваліфікуватись як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126,1 статті 126 Податкового кодексу України. 
Таким чином, у суду відсутні підстави для застосування підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства до касаційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницької області на який вона посилається.
Отже, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі № 560/1712/19, прийнятого в порядку спрощеного провадження, не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 560/1712/19.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
С.С. Пасічник 
 Т.М. Шипуліна ,
Судді Верховного Суду