УХВАЛА

17 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/960/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицької Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Могила С. К., 

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі
за позовом Фонду Державного майна України 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП КОМФОРТ",
2) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Перемога 46",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Орган самоорганізації населення "Будинковий комітет "Лідер" будинку №46 по вул. Набережній Перемоги",
2) Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради, 
про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,
особа, яка звернулась з апеляційною скаргою - фізична особа ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
11.01.2020 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 904/960/19, надіслана скаржником поштою 08.01.2020 разом з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження та участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Касаційного господарського суду від 17.01.2020 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням скаржникові строку для наведення інших підстав для поновлення строку касаційного оскарження і наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав.
На виконання ухвали Касаційного господарського суду від 17.01.2020  до суду 07.02.2020 надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а також документи в підтвердження викладених у клопотанні обставин. 
Відповідно до положень частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Повний текст оскаржуваної постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 складено 28.11.2019, отже з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження у касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вказане судове рішення було 18.12.2019, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Касаційна скарга фізичної особи ОСОБА_1 надіслана поштою 08.01.2020, про що свідчить дата на конверті, в якому касаційна скарга надійшла на адресу Касаційного господарського суду, тобто після закінчення передбаченого ГПК України строку для подання касаційної скарги.
Вперше подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення встановленого строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 обґрунтовано отриманням скаржником копії оскаржуваного судового рішення 04.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа, наявним в матеріалах справи, яка надійшла до Касаційного господарського суду 17.01.2020.
Однак, пропущений скаржником строк подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у цій справі не може бути поновлений з підстав, зазначених у частині другій статті 228 ГПК України, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 на вказане судове рішення була направлена 08.01.2020, тобто поза межами двадцятиденного строку, який рахується з дати отримання (04.12.2019) копії оскаржуваної постанови та закінчився 26.12.2019.   
Крім цього, частиною третьою статті 288 ГПК України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Як на інші поважні причини пропуску строку касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на розгляд апеляційним судом її заяви про ухвалення додаткового рішення про скасування заходів забезпечення позову у цій справі, за результатами якого прийнято ухвали від 16.12.2019 про відмову у прийнятті додаткового рішення та про скасування заходів забезпечення позову, яку скаржник вважає додатковим рішенням та невід`ємною частиною оскаржуваної постанови від 25.11.2019, строк касаційного оскарження якої у такому випадку рахується з 17.12.2019 та останній його день припадає на 08.01.2020.
Крім цього, ОСОБА_1 вважає, що не отримала належним чином оформленої копії оскаржуваного рішення, яким скасовано рішення суду першої інстанції, разом з скасованим рішенням та ухвалами апеляційного суду від 16.12.2019, які є невід`ємною його частиною.
Також ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження як на поважну причину його пропуску зазначає про те, що скаржник має ІІ групу інвалідності та знижену працездатність, що не дало їй можливості швидко виконати підготовку касаційної скарги до 18.12.2019, а також звернення до лікаря 20.12.2019 з скаргою на біль у великому пальці кісті правої руки призвело до призначення лікування та обстеження у Обласній клінічній лікарні ім. І. І. Мечникова у місті Дніпро.      
Розглянувши подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження з зазначенням інших причин та підстав його поновлення, колегія суддів не визнає вдруге наведені доводи скаржника поважними і такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, з огляду на таке. 
За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").
При цьому якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").
Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку касаційного оскарження, пов`язані з інвалідністю та скаргами на біль у великому пальці  правої руки, судом не визнаються поважними, оскільки скаржником не надано доказів, які б свідчили про наявність особливих і непереборних обставин, що перешкоджали скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції із дотриманням процесуальних строків. Подані в підтвердження викладених причин поважності пропуску строку касаційного оскарження копії аркушів з амбулаторної картки, не підтверджують перебування скаржника на лікуванні та обстеженні у лікарні у вказаний період, про що також не зазначено у рекомендаціях лікаря, який крім цього визначив загальний стан скаржника відносно задовільним.  
Отже, пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при подачі касаційної скарги.
Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.
При цьому з матеріалів справи убачається, що скаржник 25.11.2019 був присутнім у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення, копію якого отримав 04.12.2019, активно брав участь у розгляді цієї справи у господарському суді апеляційної інстанції та районному суді у справах щодо спірного майна шляхом подання чисельних процесуальних документів у друкованому вигляді з великою кількістю сторінок, що у сукупності з раніше зазначеними обставинами не свідчить про наявність особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції з скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 904/960/19 із дотриманням процесуальних строків, у тому числі через представника.
Доводи скаржника щодо обчислення строку касаційного оскарження після прийняття ухвал Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2019 про відмову у прийнятті додаткового рішення та про скасування заходів забезпечення позову, яку скаржник вважає додатковим рішенням та невід`ємною частиною оскаржуваної постанови від 25.11.2019, не відповідає нормам ГПК, тому є безпідставними, а посилання на неотримання оскаржуваної постанови спростовується наявними в матеріалах справи доказами отримання її копії скаржником.
Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, зокрема ГПК України.
Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Виходячи із викладеного, суд визнає наведені у клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а тому суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 904/960/19.
Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 292, 293 ГПК України, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 15.01.2020 N 460-IX, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 904/960/19.
2. Направити фізичній особі ОСОБА_1 копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом із доданими до скарги матеріалами на 48 (сорока восьми) аркушах.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          Т. Б. Дроботова

                                                                                          С. К. Могил