Справа № 461/3155/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 33/811/75/20                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:
Головуючого судді - Партики І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.483 МК України,

за участю представника Галицької митниці Держмитслужби України – Васецького Є.І.
апелянта – ОСОБА_1 
представника апелянта – адвоката Ковалевича С.П.

ВСТАНОВИВ:

оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення – 158 363,45 грн. штрафу в дохід держави. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0037/20900/19 від 04.01.2019 року, а саме: каміння жовтого та коричневого кольорів різної форми, ступеню обробки та розмірів, загальною вагою 23,400 кг – конфісковано в дохід держави.
Вилучений згідно протоколу №0037/20900/19 від 04.01.2019 року, транспортний засіб – автомобіль марки «Opel Vivaro», 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2 464 см 3, дизель, білого кольору, країна реєстрації - Україна, показник одометру «351 000 км» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Vivaro», 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 в Україні САТ 686009 в 1 екземплярі - повернуто ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, у якій просить постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2019 року скасувати, а провадження по справі закрити.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, постановлена без всебічного і повного дослідження обставин справи. Вказує, що в протоколі про порушення митних правил № 0037/20900/19 від 04.01.2019р. не зазначено про залучення понятих при виявленні правопорушення та складанні протоколу, яких слід було обов`язково залучити. Така дія, як тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів та документів відповідно до п.4 ч.2 ст. 508 МК України відноситься до процесуальних дій, а відповідно до правил ст.. 505 МК України поняті обов`язково залучаються до участі у проведенні процесуальних дій. 
Також пояснення свідка ОСОБА_2 , як доказ по справі, суд у своєму рішенні залишив поза увагою і належної правової оцінки йому не дав, що є порушенням вимог щодо обґрунтованості судового рішення.
Крім того, використаний експертом органолептичний метод доставленого на дослідження матеріалу є неповним, оскільки за таким методом не можна встановити головної складової такого дорогоцінного каменю як «бурштин». Також апелянт не погоджується з висновком експерта щодо встановленої ним ринкової вартості наданих на дослідження об`єктів. За таких умов, призначена судом судова гемологічна та товарознавча експертиза не виконана, а тому висновки такої експертизи апелянт вважає недопустимим доказом по справі.
Вважає, що його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1         ст. 483 МК України не має, адже вищевказане каміння в порожнини автомобіля не поміщував, про його наявність в цих порожнинах ОСОБА_1 відомо не було і він не мав на меті і не бажав переміщувати його через кордон поза митним контролем.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його представника – адвоката Ковалевича С.П., які підтримали повністю вимоги і доводи апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби України Васецького Є.І., який висловився про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції і просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити в силі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з матеріалами адміністративного провадження, 04.01.2019 року, о 07 год. 44 хв. в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «Ореl Vivaro», 2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації — Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що слідував у приватних справах з України до Республіки Польща.
Після заповнення митної декларації водієм вищезазначеного автомобіля, у який останній заявив про наявність у нього лише валютних цінностей в розмірі 500 доларів США, прийняття її до митного оформлення, в ході проведення візуального огляду транспортного засобу виникла підозра щодо переміщення через митний кордон Україи товарів та передметів з порушенням митного законодавства, у зв`язку з чим, вищезазначений транспортний засіб направлено на поглиблений огляд. В ході спільного прикордонного-митного контролю вищезазначеного автомобіля виявлено приховані від митного контролю каміння жовтого та коричневого кольорів різної форми, ступенів обробки та розмірів загальною вагою 23,400 кг (зваження здійснено на вагах «CAS MW-300T»), які знаходились за декоративними обшивками в конструктивних порожнинах лівої та правої стінок – боковин вантажного відсіку та в кабіні демонтажу ждекоративних обшивок та елементу панелі приладів.
Таким чином, на думку митного органу, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України каміння жовтого та коричневого кольорів різної форми, ступеню обробки та розмірів загальною вагою 23,400 кг з приховуванням від митого контролю з використанням конструктивних порожнин транспортного засобу, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення переміщуваного товару у транспортному засобі. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 1 ст. 483 Митного Кодексу України.
Згідно ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 стверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №0037/20900/19 від 04.01.2019 року; акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 04.01.2019 року; митній декларації від 04.01.2019 року; контрольному талоні; висновку експертів Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №142005902-0069 від 11.03.2019 року. Дані докази є належними та допустимими і знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Відповідно до положень ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються в тому числі протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; безпосередніми предметами порушення митних правил та ін.
Відповідно до ч.3 ст.494 МК України, протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.
З наведеного не вбачається обов`язкова участь понятих при складенні протоколу про порушення митних правил. Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що відсутні обґрунтовані підстави для визнання недопустимим доказом протоколу про порушення митних правил, є вірним, а доводи апелянта в цій частині судом не беруться до уваги.
Так само суд першої інстанції вірно не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_2 , оскільки покази свідка ОСОБА_2 про фактичні обставини придбання ним викопної смоли органогенного походження, яку не вважав бурштином, не спростовують письмових доказів щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно висновку експерта № 33 від 20.08.2019 року, який попереджений про кримінальну відповідальність у відповідності до ст.ст. 384,385 КК України, складеного за результатами проведення, призначеної постановою суду першої інстанції від 04.06.2019р.(а.с. 47-49) гемологічної та товарознавчої експертизи, вилучене згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0037/20900/19 від 04.01.2019 року (а.с. 53-62) каміння є бурштином – дорогоцінним камінням органічного утворення у стані сировини та декоративних елементах, що в свою чергу узгоджується з висновком експертів Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №142005902-0069 від 11.03.2019 року (а.с. 26). Загальна вартість бурштину, за цим висновком експертів, вилученого за протоколом про порушення митних правил №0037/20900/19, становить 158363,45 грн. 
Разом з тим, за погодженням із учасниками процесу, судом першої інстанції загальну вартість бурштину в сумі 158363,45 грн. враховано на підставі висновку експертів Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №142005902-0069 від 11.03.2019 року, з метою не погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та покладення на неї надмірний тягар.
Тому доводи апелянта про необхідність визнання недопустимим доказом у справі висновки вказаних вище експертиз не заслуговують на увагу. 
Таким чином, суд першої інстанції вірно врахував всі обставини справи, всебічно і повно дослідив їх, врахував всі пояснення і доводи правопорушника ОСОБА_1 , та на підставі цього прийняв законне та обґрунтоване рішення, що не порушує права та інтереси ОСОБА_1 та відповідає його інтересам та інтересам Держави.
Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
Вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.483 МК України - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                                            І.В. Партика