ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 січня 2020 року           справа № 200/7235/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання – Сізонов Є.С., за участю представника позивача Тимошиної О.А., представника відповідача Груєнка С.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року (повний текст складено 02 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/7235/19-а (суддя в 1 інстанції – Кошкош О.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

                                                     В С Т А Н О В И В:  

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (далі – позивач) до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі – відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги від 08.02.2019 № Ю-4915-25.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з січня 2019 року позивача з Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС переведено на облік до іншого управління, при цьому, рішення позивачу не надано. Нарахований єдиний внесок за грудень 2018 року у сумі 4950,00 грн. сплачено платіжним дорученням № 2309 від 17.01.2019 на реквізити контролюючого органу за місцем попереднього обліку, як це передбачено абзацом сьомим п. 64.7 ст. 64 Податкового кодексу України. 20 лютого 2019 року позивачем повторно сплачено єдиний внесок у розмірі 4950,00 грн. Станом на час винесення вимоги позивачем фактично двічі сплачено єдиний внесок за грудень 2018 року, що унеможливлює складання вимоги про сплату боргу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/7235/19-а у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас»  (ідентифікаційний код 36982901, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Щорса, буд. 10, кв. 67) зареєстровано в якості юридичної особи 09.03.2010, є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З січня 2017 року товариство перебувало на обліку Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС як великий платник податків. Наказом Державної фіскальної служби від 26.09.2018 №617 (http://sfs.gov.ua/diyalnist-/zakonodavstvo-pro-diyalnis/nakazi-pro-diyalnist/73022.html) позивача не було включено до Реєстру великих платників податків на 2019 рік, отже, з 2019 року перебуває на обліку за місцезнаходженням в ГУ ДФС у Донецькій області (м. Селидове). Інформація щодо не включення підприємств до списків великих платників на наступний рік є загальновідомою, та оприлюднено на офіційному сайті  Державної фіскальної служби України.
17 січня 2019 року позивачем до ГУ ДФС у Донецькій області (м. Селидове) (0521) подано звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2018 року. Сума нарахованого єдиного внеску складає 4950,00 грн. Строк сплати 21.01.2019.
17 січня 2019 року платіжним дорученням № 2309 здійснена сплата єдиного внеску за грудень 2018 року  у сумі 4950,00 грн. на реквізити отримувача – Офісу великих платників податків ДФС, ГУ ДКСУ у м.Києві, р/р37194201022804.
08 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4915-25, в якій повідомлено про те, що станом на 31.01.2019 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 4899,16 грн.
20 лютого 2019 року платіжним дорученням № 2352 здійснена сплата єдиного внеску за грудень 2018 року  у сумі 4950,00 грн. на реквізити отримувача – Красноармійська ОДПІ Селидівське від., ГУ ДКСУ у Донецькій області. 
З відомостей, що містяться в інтегрованій картці платника податків, вбачається зменшення суми боргу в результаті сплати єдиного внеску на 4950,00 грн (платіжне доручення № 2352).
22 квітня 2019 року за результатом адміністративного оскарження вимоги, Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 18915/6/99-99-11-05-02-25, яким скаргу підприємства залишено без задоволення, а вимогу -  без змін.
Спірним питання є правомірність винесення вимоги № Ю-4915-25 від 08 лютого 2019 року про сплату боргу у зв`язку із самостійною сплатою єдиного внеску за місцем попереднього обліку платника.
Відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної зі збором та веденням обліку єдиного внеску, регулюються Законом України від 08 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон № 2464).
Згідно з пунктом 1  частини  першої  статті 4 Закону № 2464  платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, визначені законодавством.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435 (далі – Порядок № 435) звіт до органу доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік у фіскальних органах в один із таких способів: засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством (у разі подання Звіту в електронній формі він надсилається не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає граничний строк подання Звіту, передбачений Законом № 2464); на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації; на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п`яти; надсилання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення за умови, що у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п`яти. У разі надсилання Звіту поштою страхувальник зобов`язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного фіскального органу не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання звіту, передбаченого у розділі III Порядку № 435.
Порядок нарахування та сплати єдиного внеску передбачено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі – Інструкція № 449).
Сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування (пункт 2 розділу IV Інструкції 449).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі зміни місця обліку платника сплата та подання звітності з єдиного внеску здійснюється за новим місцем обліку.
Колегією суддів встановлено, що у зв`язку із не включенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Реєстру великих платників податків на 2019 рік його з 01.01.2019 переведено на облік  до  ГУ ДФС у Донецькій області (м. Селидове). Саме до цього контролюючого органу і подано звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2018 року. 
Сума єдиного внеску у розмірі 4950,00 грн., яка нарахована за грудень 2018 року, відображена в інтегрованій картці платника податку. Строк сплати – 21.01.2019. Оплата єдиного внеску за основним місцем обліку платника (ГУ ДФС у Донецькій області (м. Селидове) здійснена 20.02.2019 у розмірі 4950,00 грн. (платіжне доручення № 2352).
Відповідно до п. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. 
Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до п. 3 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449 від 20.04.2015, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. 
З інтегрованої картки платника податків по єдиному внеску станом на 31.01.2019 вбачається існування недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 4899,16 грн., що призвело до надсилання вимоги про сплату боргу. 
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо  застосування до спірних правовідносин вимог абзацу сьомого п. 64.7 ст. 64 Податкового кодексу України та зазначає, що умови та порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюються Законом № 2464, який в даному випадку є спеціальним. При цьому, Законом № 2464 не передбачено подання звітності за  новим місцем обліку, а сплата єдиного внеску за місцем попереднього обліку у контролюючих органах.
Отже, враховуючи те, що звіт за грудень 2018 року товариством подано саме до ГУ ДФС у Донецькій області, і сплата сум єдиного внеску також здійснюється до цього контролюючого органу. 
Колегія суддів зауважує, що перерахування сум єдиного внеску за грудень 2018 року  у розмірі 4950,00 грн. згідно платіжного доручення № 2309 проведено на реквізити Офісу великих платників податків ДФС, тобто до контролюючого органу на обліку в якому позивач станом на 17.01.2019 не перебував.
Водночас, доказів зарахування сплаченого єдиного внеску платіжним дорученням від 17.01.2019 № 2309 у сумі 4950,00 грн. на рахунки контролюючого органу на обліку в якому перебуває позивач (ГУ ДФС у Донецькій області (м.Селидове)) до винесення вимоги про сплату боргу до суду не надано. 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку що відповідач, надсилаючи вимогу про сплату боргу, діяв у відповідності та в межах наданих чинним законодавством повноважень, в порядку передбаченому законодавством України.
Крім того, колегія суддів зауважує, що з інтегрованої картки платника вбачається переплата зі сплати єдиного внеску у розмірі 50,84 грн., що виникла в результаті зарахування сплаченої суми платіжним дорученням від 20.02.2019 № 2352.
Відповідно до положень пункту 6 Розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки) самостійно погашається платником; орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження; вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується чи змінюється судом (господарським судом); борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9 - 11 цього розділу; є рішення суду про стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі.
Отже, станом на час звернення позивача до суду вимога є відкликаною у зв`язку із самостійним погашенням боргу, що свідчить про відсутність предмета спору.
Твердження позивача про неправомірне застосування штрафів та пені на суму боргу, яка зазначена у вимозі, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що предметом розгляду справи є саме винесення вимоги про сплату недоїмки, а не застосування штрафів та пені.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                         
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/7235/19-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/7235/19-а – залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 15 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                       А.В. Гайдар

Судді                                                                                                             Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                          І.В. Сіваченко