ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/71/20 Справа № 185/6644/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 січня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Ковалевської М.В., клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, якою:
       
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої: головний бухгалтер ТОВ "Шахтар-Агро", проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-4 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. 

В С Т А Н О В И ЛА:
       До суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , у прохальній частині якої ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-4 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. 

Як убачається з матеріалів справи, постанову судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 постановлено 05 серпня 2019 року.

Порушуючи в апеляційній скарзі питання про поновлення строку,  ОСОБА_1 зазначає, що з протоколом ознайомлена не була, повідомлення про розгляд справи у суді не отримувала. Про наявність щодо неї постанови дізналася лише під час розгляду справи, коли Товариство 21.11.2019 року отримало відзив ГУ ДФС у Дніпропетровській області на позовну заяву, де і було зазначено про оскаржувану постанову. Копія постанови була отримана нею 27.11.2019 року.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку апелянта ОСОБА_1  та її захисника, які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали провадження приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного. 

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.
З матеріалів адміністративної справи убачається, що справа розглянута 05 серпня 2019 року. 
З матеріалів убачається, що ОСОБА_1 була обізнана, що на підприємстві проведено перевірку та вказану особу, як головного бухгалтера викликають до ГУ ДФС у Дніпропетровської області, про що свідчать виклики,які підтверджені фіскальним чеком про відправку ( а.п. 2-3).
ОСОБА_1 неодноразово не з`являлася на виклики до ГУ ДФС та відповідно до діючого законодавства було попереджено про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення ( а.п.7-8) та протокол було направлено до суду ( а.п. 9), що свідчить про те, що ОСОБА_1 зловживаючи своїм правом не вважала необхідним для себе надати пояснення щодо фактів зазначених у протоколі.
Крім того, в матеріалах справи наявні належні виклики в судове засідання ОСОБА_1 , що спростовує доводи апеляції про неналежне її сповіщення про дату та час розгляду справи (а.п.17, 18). 
Також, в матеріалах провадження міститься конверт на ім`я особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повернутий у зв`язку з закінченням строку зберігання, що свідчить про небажання ОСОБА_1 отримувати кореспонденцію та приймати участь у суді першої інстанції (а.п.12).
Після розгляду адміністративної справи, судом 06 серпня 2019 року було  направлено постанову за місцем проживання  ОСОБА_1 , яка не спростовувала при  апеляційному розгляді  факт  мешкання за вказаною адресою, що ще раз свідчить  про небажання апелянта приймати будь- які  дії щодо справи відносно себе. 

Дана позиція суду повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, до ЄДРСР постанова надіслана судом першої інстанції 13 вересня 2019 року та оприлюднена 16 вересня 2019 року, тому не можна вважати, що ОСОБА_1 не мала доступу до інформації щодо ухвалення відносно неї постанови суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. 

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким, чином не можна погодитися з тим, що ОСОБА_1 мала які-небудь перешкоди для звернення з апеляційної скаргою у строки, передбачені законом.
Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження в клопотанні не наведено та при апеляційному розгляді не надано.
Крім того, якщо апеляційна скарги подана особою після закінчення строків на апеляційне оскарження, суддя може визнати поважними причини пропуску вказаного строку, однак будь-які поважні причини не були наведені ОСОБА_1 в судовому засіданні.
        Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Ураховуючи, що апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від  05 серпня 2019 року було подано 06 грудня 2019 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не уявляється можливим, у зв`язку з чим, апеляційна скарга та клопотання підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И ЛА:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, відмовити.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-4 КУпАП, але провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду          Н.І. Калініч