Ухвала
Іменем України
2 березня 2020 року
м. Київ
справа № 711/3742/19
провадження № 51- 523 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 31 січня 2020 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 31 січня 2020 року, в якій ним не зазначено належних обґрунтувань та вимог щодо оскаржуваного судового рішення.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.
Так, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю його скарги вимогам пунктів 4 і 5 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), якими передбачено, що  у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
При цьому, в ухвалі від 31 січня 2020 року суд касаційної інстанції зазначив про те, що ОСОБА_4 подав попередню касаційну скаргу як на вирок суду першої інстанції так і на ухвалу апеляційного суду, однак вимогу до суду касаційної інстанції про скасування вказав лише щодо вироку, однак така вимога скаржника не є конкретною з урахуванням положень ст. 436 КПК, тому засудженому необхідно уточнити свою вимогу в частині скасування оскаржуваних судових рішень.
При цьому, Суд вказав, що враховуючи зміст касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної  ним ухвали суду апеляційної інстанції, з урахуванням положень статей  412 – 414, 438 КПК. 
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 31 січня 2020 року засуджений ОСОБА_4 не врахувавши положень КПК, подав скаргу, в якій посилається на те, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а оскаржувана ухвала апеляційного суду є незаконною, якою вирок визнано законним і обґрунтованим. При цьому засуджений не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної  ним ухвали суду апеляційної інстанції, з урахуванням положень статей  412 – 414, 438 КПК. 
У повторній скарзі засуджений  ОСОБА_4  просить долучити до скарги копії оскаржуваних судових рішень, однак не зазначив вимоги до суду касаційної інстанції в частині оскарження ухвали апеляційного суду, а вказана ним вимога в попередній скарзі про скасування лише вироку суду першої інстанції, не є конкретною з урахуванням положень ст. 436 КПК.
За таких обставин засуджений  ОСОБА_4  не усунув в повному обсязі недоліки, зазначені у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого  ОСОБА_4 .
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 грудня 2019 рокуповернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                         ОСОБА_3