П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/7318/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лєдньов Д.М.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
23 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Боровицького О. А. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 06 листопада 2019 року  (рішення прийнято у м. Житомирі, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України лейтенант поліції Наумчук В.О., за участю третьої особи - Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 04.05.2019 серії ЕАВ № 1123429, якою її визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, як перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

2. У обґрунтування своїх вимог зазначила, що дорожні знаки встановлено із порушенням стандартів їх улаштування, що ускладнювало їх сприйняття, а надані працівником поліції докази на підтвердження події правопорушення не можуть вважатись належними. Інспектором не доведено обставини з приводу місця вчинення правопорушення, зокрема, чіткої ділянки дороги, та, як наслідок, не підтверджено розташування такої ділянки в межах дії знаку обмеження швидкості. Позивач також заперечує технічну справність приладу, яким здійснювалось вимірювання швидкості. Звертає увагу, що при розгляді справи позивача не проінформовано про її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Богунського районного суду  м. Житомира від 06.11.2019 у задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

5. Скаржник зазначив, що суд першої інстанції не переглядав відео фіксації руху автомобіля ОСОБА_1 і в зв`язку з цим не визначався, чи в достатній мірі це відео ідентифікується з лазерним вимірювачем швидкості TruCam №ТС000521.

6. Вказує, що суд, визначаючись з тим, що відстань до об`єкта вимірювання становила 118,1 м, не звернув увагу на роз`яснення п.3.3 Методичних рекомендацій, згідно яких цей вимірювач швидкості може робити фотографування об`єкта вимірювання тільки за 70м.

7. Стверджує, що відеозапис руху її автомобіля виконаний не апаратом TruCam, а іншим технічним засобом.

8. Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, що постанова про вчинення адміністративного правопорушення винесена з грубим порушенням ч.1,2 ст.283 КУпАП, оскільки в ній не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, а також технічного засобу, яким здійснювалось фотографування знаків обмеження.

9. Також вказав, що Суд не надав оцінки тому факту, що позивач не була взагалі ознайомлена з її правами, передбаченими ст.268 КУпАП, а тим більше під розпис.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.05.2019 серії ЕАВ № 1123429, позивач ОСОБА_1 у вказаний день о 12 год. 51 хв., керуючи автомобілем марки «Мазда», н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», рухалась зі швидкістю 109 км./год., чим перевищила максимальне обмеження швидкості більше як на 50 км./год. Позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

11. Позивач не погоджуючись із вказаною постановою відповідача звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

12. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки складена з порушенням вимог, передбачених КУпАП.

13. Відповідач зазначає, що в якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис, на якому зафіксовано номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Також наявні об`єктивні дані, щодо підтвердження географічної локації ттранспортного засобу, що відображені роздруківкою файлу 1556974132 98000 0504 124852 з пристрою, на якому зокрема, вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 50° 20'13.93 "N і географічна довгота 29° 5’ 08.28 "Е місця події. Крім того, наголосив на тому, що під часу руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. 

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII   вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

16. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

17. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

18. Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

19. Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

20. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

21. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

22. Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

23. Згідно з оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме: за перевищення швидкості у межах дії дорожнього знаку 3.29, яким встановлено обмеження швидкості 50 км/год.

24. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не надано доказів у необхідному обсязі на доведення викладених нею обставин, які полягають, на її думку, у порушенні відповідачем посадових обов`язків при виконанні повноважень з забезпечення безпеки дорожнього руху. Складена постанова відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

25. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з урахуванням такого.

26. Відповідно до п.11 ч.1ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

27. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

28. Згідно пп. (б) п.12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

29. Згідно з п.3.29 ПДР України, таким знаком є "Обмеження максимальної швидкості", згідно якого забороняється рух зі швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

30. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у випадку встановлення дорожнього знаку 3.29 у водія виникає обов`язок дотримуватися швидкості руху, яка не перевищує позначене на такому знаку значення.

31. Згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

32. Колегією суддів встановлено, що на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до матеріалів справи долучено фотознімки відрізку дороги, на якій рухався позивач, із встановленими дорожніми знаками та відеозапис здійснений сертифікованим приладом TruCam №000521 на якому зафіксовано, що автомобіль Мазда», н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 109 км/год. 

33. Суд першої інстанції, дослідивши у судовому засіданні роздруківку файлу вимірювача швидкості TruCam, серійний номер ТС000521 та лист Державного агентства автомобільних доріг України від 23.07.2019 щодо розташування дорожніх знаків на автомобільній дорозі, встановив, що транспортний засіб «Мазда», н.з. НОМЕР_1 , під час вимірювання швидкості перебував в зоні дії знаку 3.29 обмеження швидкості (50). 

34. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

35. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

36. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

37. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

38. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11914, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 25.09.2018 та чинного до 25.09.2019, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000521, є придатним до застосування.

39. При цьому, можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/03-3008.

40. Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

41. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

42. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

43. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

44. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

45. Таким чином, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

46. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості доводів позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення частини 3 статті 122 КУпАП.

47. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

48. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

53. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 06 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Боровицький О. А.