УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №0870/3457/12
адміністративне провадження №К/9901/151/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А.
розглянув касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Мотор Січ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
20.12.2019 Офіс великих платників податків ДФС подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019.
За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням частин другої та четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог касаційної скарги Офіс великих платників податків ДФС наводить лише зміст судових рішень, які оскаржуються, результати податкової перевірки та правових норм.
Разом з тим, це не замінює обґрунтування доводів про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, як підстав для касаційного оскарження постановлених у справі судових рішень.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2012 відкрито провадження в адміністративній справі. Отже до суду першої інстанції позивач звернувся у квітні 2012 року.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову не майнового характеру ставка судового збору становить 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.
Частиною першою статті 4 Закону України №3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" визначено, що на 01.01.2012  розмір мінімальної заробітної плати становив 1 073,00 грн.
Предметом позову у цій справі є правомірність податкового повідомлення-рішення від 08.11.2011 №0002130802 (про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2011 року на 19 399 914,00 грн, липень 2011 року на 19 399 914,00 грн, серпень 2011 на 19399914 грн). 
За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить одну вимогу не майнового характеру.
Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 64,38 грн (1 073,00 грн х 0,03) х 200%)).
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з положенням частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини шостої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.
Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без руху.
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

Є.А. Усенко,
Суддя Верховного Суду