ПОСТАНОВА
Іменем України

26 лютого 2020 року

Київ
справа № 804/1305/16 
провадження № К/9901/10332/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Баранник Н.П., Суховарова А.В., Ясенової Т.І. від 19 липня 2016 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ПАТ «Дельта Банк», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо невключення ОСОБА_1  до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                 ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» згідно: договору № 010-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 51742,23 грн та договору № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США у розмірі 42489,36 грн;
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                     ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» згідно договору № 010-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 51742,23 грн та договору №011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США у розмірі 42489,36 грн;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування ОСОБА_1 коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» згідно договору № 010-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 51742,23 грн та договору                  № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США у розмірі 42489,36 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.  

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримав кошти від іншої особи - вкладника, сума вкладу якого перевищувала гарантовану суму, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів, з метою отримання окремими кредиторами (первинними вкладниками) переваг, не передбачених законодавством, що прямо вказує на нікчемність такого правочину.
Оскільки повідомлення про нікчемність правочинів укладених позивачем з  ПАТ «Дельта Банк» від 23 вересня 2015 року № 8821/2082 та № 8821/2083 є рішенням суб`єкта владних повноважень, а відтак тягнуть за собою певні правові наслідки для учасників правовідносин, у тому числі для особи, щодо якої вони прийняті, позивачем не оскаржувалися та не скасовані, та є чинними, що виключає підстави для зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити позивача до переліку вкладників, тобто вжити заходів, що є похідними, за наслідками визнання такого рішення суб`єкта владних повноважень протиправним.

4. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                   ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом згідно договору                    № 010-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро та договору № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США.
Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                      ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом в                   ПАТ «Дельта Банк» згідно договору № 010-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро та договору № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Задовольняючи позовні вимоги,  суд апеляційної інстанції виходив з того, що уповноваженою особою Фонду не визначено конкретної підстави нікчемності правочинів неплатоспроможного банку, з тих, що передбачені у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та не доведено, що договори банківського вкладу, укладені ПАТ «Дельта Банк» з позивачем, мають ознаки нікчемних правочинів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від               17 травня 2016 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладені договори банківського вкладу (депозиту): 
- від 24 лютого 2015 року № 010-03726-240215 «Зростаючий» у євро, за умовами та у відповідності до пункту 1.2 якого сума вкладу складає 1714,00 євро, згідно пункту 1.6 договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 , строк залучення вкладу до                      10 березня 2015 року;
- від 24 лютого 2015 року № 011-03726-240215 «Зростаючий» у доларах, за умовами та у відповідності до пункту 1.2 якого, сума вкладу складає 1582,00 доларів США, згідно пункту 1.6 договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 , строк залучення вкладу до 10 березня 2015 року.
Згідно із пунктом 1.8 договорів банківського вкладу (депозиту), зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. 
Додатковою угодою № 1 від 24 лютого 2015 року до договору від 24 лютого 2015 року                             № 010-03726-240215 та додатковою угодою № 1 від 24 лютого 2015 року до договору від                        24 лютого 2015 року № 011-03726-240215, пункт 1.8 означених договорів викладено в іншій редакції та визначено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються. 
У межах договору від 24 лютого 2015 року № 010-03726-240215 та додаткової угоди до нього, іншим вкладником банку - ОСОБА_2 24 лютого 2015 року перераховані зі свого рахунку                            № НОМЕР_3 на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 кошти у розмірі 1714,00 євро, що підтверджується платіжним дорученням від 24 лютого 2015 року.
В межах договору від 24 лютого 2015 року № 011-03726-240215 та додаткової угоди до нього, вкладником ОСОБА_2 24 лютого 2015 року перераховані зі свого рахунку № НОМЕР_4 на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 кошти у розмірі 1582,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням від 24 лютого 2015 року.
Постановою Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ                       ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.
Цією постановою вирішено з дня її прийняття до кінця строку запровадити для банку обмеження, зокрема: здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валюти), та за процентними ставками, не вищими, ніж середні по банківській системі; не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, окрім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.
2 березня 2015 року Правління НБУ ухвалило постанову № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк»  до категорії неплатоспроможних». 
В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 2 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у              ПАТ «Дельта Банк» від 8 квітня 2015 року № 71 до рішення виконавчої дирекції Фонду від                          2 березня 2015 року № 51 внесено зміни, а саме: викладено пункт 2 цього рішення у такій редакції: «Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 3 березня 2015 року по                        2 вересня 2015 року включно».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» від 3 серпня 2015 року № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» продовжено до 2 жовтня 2015 року включно.
На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» від 2 жовтня 2015 року № 664, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 2 жовтня 2015 року № 181.
Відповідно до вказаного рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 5 жовтня 2015 року по 4 жовтня 2017 року та призначено Уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.
Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 20 лютого 2017 року № 619, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» на два роки до                              4 жовтня 2019 року.
Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Кадирова В.В. на два роки до 4 жовтня 2019 року.
після початку процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» на офіційному веб-сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) розміщено оголошення, що Фонд гарантування розпочне виплати вкладникам ПАТ «Дельта Банк» за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 8 жовтня 2015 року.
Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав встановлених законом.
На час перевірки, Уповноваженою особою було прийнято рішення щодо встановлення обмежень по операціям щодо виплат за вкладом позивача, на підставі пункту 3 частини другої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
За результатами перевірки Уповноваженою особою виявлено ознаки нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами банку після 16 січня 2015 року.
Наказом Уповноваженої особи від 16 вересня 2015 року № 813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у тому числі щодо договору, укладеного позивачем з ПАТ «Дельта Банк». Дії щодо виявлення договорів, що є нікчемними, здійснювала комісія з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується протоколом засідання від                      15 вересня 2015 року.
Відповідач дійшов висновку про нікчемність вказаного договору, оскільки кошти на банківський вкладний (депозитний) рахунок надійшли з банківського рахунку іншої особи, відкритого в                 ПАТ «Дельта Банк», що на думку відповідача свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування.
23 вересня 2015 року АТ «Дельта Банк» складені та надіслані на адресу позивача повідомлення             № 8821/2082 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 010-03726-240215 від            24 лютого 2015 року та повідомлення № 8821/2083 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року, укладених між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

8. Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, а також у зв`язку з відсутністю його в загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в                    ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що проведення перевірки по виявленню нікчемних правочинів та застосування відповідних наслідків повністю відповідають нормам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порушень прав позивача, як вкладника, при цьому не допущено. Крім того, посилається на те, що перерахування грошових коштів на депозитний рахунок позивача відбулось з банківського рахунку іншої особи та в період дії постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення                ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», що свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування.
Крім того, скаржник вказує на порушення при перерахуванні коштів на рахунок позивача положень пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк».

10. Відзиву на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року ОСОБА_1 ,  ПАТ «Дельта Банк» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Відповідно до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

12. Згідно статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема,  ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

13. Пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

14. Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

15. Згідно частини 1 статті 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

16. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

17. Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

18. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

19. Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

20. Підстави для визнання правочину (у тому числі договору) нікчемним визначені, зокрема, у частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції до 12 серпня 2015 року, до набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII), яка визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

21. Згідно із частиною 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;                   2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

22. Відповідно до частини 5 статті 38 цього ж Закону у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

23. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII частину третю статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства». 

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

24. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

25. Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів. 

26. Нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє дійти висновку, що Фонд у цих відносинах є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

27. Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на відшкодування за рахунок коштів Фонду, щодо формування реєстрів вкладників, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку-боржника.

28. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов`язки.

29. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

30. Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру.

31. Уповноважена особа має як обов`язок у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов`язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації.

32. Сума банківського вкладу, яка була розміщена позивачем відповідно до договорів банківського вкладу, станом на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 2 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», перебувала на депозитних рахунках позивача.

33. Встановлено, що кошти на депозитні рахунки позивача були зараховані шляхом перерахунку з рахунку іншої особи відповідно до умов додаткових угод № 1 до договорів № 010-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро та № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США.

34. Однак, Уповноваженою особою позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

35. Як зазначалось, відповідач вважає нікчемним укладений позивачем та банком договір банківського вкладу (депозиту) з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки кошти на банківський вкладний (депозитний) рахунок позивача надійшли з банківського рахунку іншої особи.

36. Проте, згідно з положеннями частини першої статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

37. Отже, зарахування коштів з рахунку однієї особи на банківський рахунок іншої не суперечить законодавству України, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

38. При цьому, у спірних правовідносинах договором банківського вкладу, з урахуванням додаткової угоди, передбачено можливість зарахування вкладу на рахунок, зокрема, шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента.

39. Таким чином, зарахування вкладу на рахунок шляхом перерахування коштів з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи не становило порушення законодавства.

40. Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.

41. Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про порушення при перерахуванні коштів на рахунок позивача положень пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», як на одну із підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки положення вказаного пункту (у редакції, чинній на час укладення договору банківського вкладу) забороняють зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третіх осіб, крім випадків, передбачених нормами діючого законодавства або Продуктами банку. Втім, чинне законодавство передбачає можливість зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок від іншої особи, що не суперечить положенням пункту 10.19 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492.

42. Відповідач не довів, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Дельта Банк» щодо зарахування суми коштів на депозитний рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

43. Отже, оскільки вклад розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, відповідач не навів правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

44. Постанова Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для ПАТ «Дельта Банк» обмеження відповідачем не надано. При цьому невиконання посадовими особами банку приписів постанови НБУ про віднесення банку до категорії проблемних не може бути саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) саме відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

45. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.

46. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 30 травня 2019 року у справі № 826/24738/15 та від 17 липня 2019 року у справі              № 826/27030/15. 

47. Разом з цим, суд враховує те, що відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року           № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

48. Положеннями пункту 6 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зокрема, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

49. З огляду на ті обставини, що станом на дату розгляду справи у суді відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, вже сформовано та подано на затвердження Фонду, належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.  подати додаткову інформацію стосовно позивача як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду, а тому вимога про зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» не підлягає задоволенню.

50. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 21 лютого 2019 року у справі № 820/167/16.
38. Відповідно до частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

51. Частинами 1, 4 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

52. За наведених обставин постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання відповідача включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом згідно договору № 010-03726-240215                        від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро та договору                       № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США.

53. У решті постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 351, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року  в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом згідно договору № 010-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро та договору № 011-03726-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у вказаній частині.
В решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

         Суддя-доповідач          Н.В.  Коваленко

судді                                                                                                           Я.О.  Берназюк
                                                                                                                                          С.М.  Чиркін