Постанова
Іменем України
 
22 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2604/2727/2012
провадження № 61-21501св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М., 
 
учасники справи:
заявник - акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,
 
розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у складі судді Гуля В. В. 
 
у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про видачу виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ОПИСОВА ЧАСТИНА
 
Короткий зміст заяви
 
Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - Овчаренко І. С. звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2604/2727/12.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.
 
Ухвала суду мотивована тим, що заявником було вчасно вчинено всі дії, необхідні для звернення виконавчого листа до виконання, існують поважні підстави пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому доцільно строк пред`явлення виконавчого документа до виконання поновити.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.
 
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що станом на 11 листопада 2019 року зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року  недоліки не усунуті, судовий збір не сплачено.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання прийняття апеляційної скарги.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
 
23 грудня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2020 року визначено такий склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Петров Є. В., Сердюк В. В., Фаловська І. М. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2020 року залучено акціонерне товариство «Альфа-Банк» до участі у справі № 2604/2727/2012 в якості правонаступника публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не було повідомлено заявника стосовно ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків.
 
Відзив на касаційну скаргу 
 
У січні 2020 року АТ «Альфа-Банк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено (а. с. 85 - 86).
 
Не погоджуючись із даним рішенням суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу (а. с. 89 - 105).
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме доплати судового збору (а. с. 109 - 110).
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
 
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
 
У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
 
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
 
У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
 
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).
 
Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
 
Згідно із частиною другою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Статтею 356 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.
 
Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.
 
Згідно із частинами першою - третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
За правилами, встановленими статтею 272 ЦПК України копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
 
Результат аналізу змісту наведених норм дозволяє зробити висновок, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливе лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.
 
Такий висновок викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).
 
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року залишено без руху з підстав передбачених статтями 185, 356, 357 ЦПК України та надано десятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки заявник сплатив судовий збір, проте в меншому розмірі, ніж визначено законом.
 
Копія ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року направлялась судом на адресу: АДРЕСА_2, проте ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказала адресу: АДРЕСА_2 (а. с. 111, 114).
 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що адреса: АДРЕСА_2 , вказана, як адреса представника заявника АТ «Укрсоцбанк» Овчаренка І. С. в заяві про видачу виконавчого листа (а. с. 71 -73).
 
В матеріалах справи наявні конверт, адресований ОСОБА_1 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до апеляційного суду з відміткою «неповна адреса» (а. с. 112, 113).
 
У зв`язку з поверненням без вручення ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року, було повторно направлено ОСОБА_1 зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції.
 
Разом з тим, в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до апеляційного суду з відміткою про вручення уповноваженій особі. В зазначеному повідомленні вказана адреса: АДРЕСА_2 (а. с. 115).
 
Апеляційний суд не мав доказів про вручення ОСОБА_1 копії вказаної ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року, направленої їй судом апеляційної інстанції супровідними листами у жовтні 2019 року, оскільки зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху не було направлено на адресу заявника.  
 
Повертаючи апеляційну скаргу заявникові, суд апеляційної інстанції не врахував, що заявник не ухилявся від виконання вимог ухвали суду від 03 жовтня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки вказану ухвалу не отримував.
 
Отже, в апеляційного суду були відсутні підстави для визнання апеляційної скарги ОСОБА_1 неподаною та її повернення.
 
Ураховуючи викладене, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.
 
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права.
 
Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
За таких обставин оскаржувана ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, постановлена з порушенням норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 406 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на розгляд до відповідного суду апеляційної інстанції.
 
Отже, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року скасувати, справу передати до цього ж суду для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий    	В. С. Висоцька  	
Судді:    	А. І. Грушицький     Є. В. Петров     В. В. Сердюк     І. М. Фаловська