Справа № 991/285/20
Провадження1-кс/991/285/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 січня 2020 року                                                                         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви вих. №3706/03 від 03.01.2020 про вчинення кримінального правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду із зазначеною скаргою.
Вимоги скарги мотивує тим, що 08.01.2020 він через приймальню Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) подав на ім`я керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України заяву за вих. №3706/03 від 03.01.2020 про вчинення кримінального правопорушення, однак в порушення вимог ст.  214 КПК України, станом на день подачі скарги, відомості по вказаній заяві уповноваженими службовими особами НАБУ до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) внесені не були. У зв`язку з чим просить слідчого суддю зобов`язати керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості за його заявою за вих. №3706/03 від 03.01.2020 про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією – ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 256, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України; зазначити в резолютивній частині постановленої ухвали усі визначені ним кваліфікаційні статті вчиненого злочину; зобов`язати керівника ГПД НАБУ надати ОСОБА_3 належним чином завірені витяги з ЄРДР, пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях, а також надати до суду відомості про виконання ухвали. 
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив про її задоволення з підстав, викладених в скарзі, та пояснив, що Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ при прийнятті рішення про часткове задоволення його апеляційної скарги взяв до уваги неналежні докази і відкинув належні докази (фіскальні чеки тощо), в результаті чого збільшив стягнення матеріальної шкоди з відповідача на його користь лише на 7 тис. грн., у зв`язку з цим ОСОБА_3 вбачає в діях суддів ознаки складу корупційного злочину і перевищення службових повноважень. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, він подав касаційну скаргу, яку було не прийнято у зв`язку з тим, що справа малозначна.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилась. Від представника НАБУ (за довіреністю) до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначав, що в заяві ОСОБА_3 за вих. №3706/03 від 03.01.2020 (вх. В-311 від 08.01.2020) щодо можливого вчинення колегією суддів Київського апеляційного суду кримінальних правопорушень не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. У зв`язку з цим, вказану заяву листом від 11.01.2020 №11-225/1077 було скеровано для організації розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про що повідомлено заявника. Представник НАБУ просив відмовити в задоволенні скарги та розглядати скаргу без його участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов такого. 
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 надіслав до НАБУ заяву вих. №3706/03 від 03.01.2020 про вчинення кримінального правопорушення, в якій наводить факти про можливі протиправні дії колегії суддів Київського апеляційного суду, які на його думку кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111, 170, 256, 364, 366, 368, 375, 396 КК України.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті, тобто стосовно злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Злочини, передбачені ст. 111, 170, 256, 366, 375, 396 КК України, не належать до переліку злочинів, віднесених законом до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому слідчий суддя цього суду не уповноважений на розгляд питання щодо бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про такі кримінальні правопорушення до ЄРДР.
Щодо іншої частини заяви, що стосується повідомлення про злочини, передбачені ст. 364, 368 КК України, заявник ОСОБА_3 вказує на те, що колегія суддів Київського апеляційного суду 26.06.2019 неправомірно винесла постанову, якою частково задовольнила його апеляційну скаргу та стягнула з відповідача на його користь матеріальну шкоду, збільшивши її на 7 тис. грн., при тому не врахувавши належні докази (фіскальні чеки тощо) та у своїй постанові зазначила про неправдиві відомості. Такі обставини, на думку заявника, є порушенням кримінального процесуального закону, що є зловживанням службовим становищем з метою одержання службовою особою неправомірної вигоди, та такими діями вищевказаних осіб ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну і моральну шкоду, яку він оцінив в сумі 700 000 грн і 200 000  грн відповідно.
У заяві ОСОБА_3 №3706/03 від 03.01.2020 не зазначено обставини, що вказували б на вчинення дій суддями Київського апеляційного суду з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінальних правопорушень за ст. 364, 368 КК України.
Також у заяві ОСОБА_3 за вих. №3706/03 від 03.01.2020 не було зазначено і про обставини, що вказували б на вчинення суддями дій з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК України, та не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що передбачена пунктом 3 примітки до статті 364 КК України, що могла бути завдана заявнику неправомірними діями суддів
Що стосується суб`єкта кримінального правопорушення –колегії суддів Київського апеляційного суду, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.
Таким чином, можливе порушення колегією суддів норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та може бути підставю для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядках.
Отже, оцінка судових рішень, прийнятих колегією суддів, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину – це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними – суб`єкт і суб`єктивна сторона. 
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Зі змісту ст. 214 КПК України вбачається, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий (детектив), прокурор.
Заява ОСОБА_3 вих. №3706/03 від 03.01.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, що надійшла до НАБУ (вх. № В-311 від 08.01.2020), за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальним рішенням колегії суддів Київського апеляційного суду у конкретній судовій справі, та не є повідомленням про злочин, підслідний НАБУ, оскільки містить інформацію пов`язану із здійсненням суддями судочинства і не містить даних про вчинення вказаними суддями корупційних кримінальних правопорушень, тому відомості за ст. 364, 368 КК України щодо вищевказаних осіб не підлягають внесенню до ЄРДР.
Отже, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд заявником, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань документи, з урахуванням наведеного вище, дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви вих. №3706/03 від 03.01.2020 про вчинення кримінального правопорушення – залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя          ОСОБА_1