ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2020 р.           Справа№ 910/7562/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Калатай Н.Ф.
суддів:            Мартюк  А.І. 
          Зубець  Л.П. 
 
при секретарі           Рибчич А. В.
          
За участю представників:           
від позивача за первісним позовом:                    Задніпряний А.О.- адвокат 
                                                                                Коваленко Г.В. - керівник 
від відповідача за первісним позовом:                    Куракін Ю.В. - адвокат 

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу          Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця»  
на рішення          Господарського суду міста Києва від 30.09.2019, повний текст якого складений 07.10.2019
у справі                     № 910/7562/19 (суддя Марченко О.В.) 
за позовом                    Приватного підприємства «Кобо Плюс»
до                              Акціонерного товариства «Українська залізниця» 
про                               стягнення 2  701  823,21 грн. 

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»
до                               Приватного підприємства «Кобо Плюс»
про                               стягнення 1  571  923,00 грн.  

ВСТАНОВИВ:

Первісний позов заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2  500  000,00 грн. за виконані за договором про надання послуг з поточного ремонту тепловоза СМЕ-3 в обсязі ПР-3 № №ЦУП-01/0195/18 від 19.07.2018, але неоплачені роботи, заборгованості з повернення забезпечувального платежу в сумі 75  000,00 грн., 3 % річних в сумі  18  601,67 грн., інфляційних втрат в сумі 37  782,35 грн. та пені в сумі  70  439,19 грн. Крім того, позивач за первісним позовом просив стягнути з відповідача за первісним позовом витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22  000,00 грн.
Зустрічний позов, з урахуванням уточнень до зустрічного позову (а.с. 147-151 т. 1), заявлено про стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені в сумі 1  396  923,00 грн. та штрафу в сумі 175  000,00 грн., нарахованих за несвоєчасне виконання останнім робот за договором про надання послуг з поточного ремонту тепловоза СМЕ-3 в обсязі ПР-3 № №ЦУП-01/0195/18 від 19.07.2018.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2019, повний текст якого складено 07.10.2019, у справі № 910/7562/19:
- первісний позов задоволено частково, до стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом присуджено  2  500  000,00 грн. заборгованості, 75  000,00 грн. не повернутого забезпечувального платежу, 18  327,82 грн. 3% річних, 37  032,35 грн. втрат від інфляції, 70  439,19 грн. пені, 20  200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено;
- у задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Частково задовольняючи вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за первісним позовом належним чином доведений факт виконання робіт за заявлену до стягнення суму, з огляду на що відповідач за первісним позовом має обов`язок їх оплатити, повернути  отриманий на виконання спірного договору забезпечувальний платіж, а також сплатити пеню, 3 % річних та інфляційні втрати, проте  при розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат позивачем за первісним позовом допущені помилки.
Відмовляючи у задоволенні вимог за зустрічним позовом, суд першої інстанції зазначив про те, що, підписуючи акти приймання-передачі наданих послуг № 1 від 10.01.2019  і № 6 від 13.03.2019, позивач за зустрічним позовом  визнав, що претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має.
Ухвалою від 11.11.2019 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Мартюк А.І., Зубець Л.П. повернуто без розгляду апеляційну скаргу Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19 з підстав п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України, згідно з якою апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище її не зазначено.
Не погоджуючись з рішенням, 15.11.2019 Філія «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» вдруге звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019  у справі № 910/7562/19 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.
В апеляційній скарзі  апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції в оспорюваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 86, 236 ГПК України, ст.ст. 193, 230, 231 ГПК України та ч.ч. 1,2  ст. 256, ст. 530, ст. 611, ст. 612 ГПК України.
В обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на ті ж самі обставини, що й при зверненні до суду першої інстанції з зустрічним позовом, а саме на те, що:
- спірні роботи були виконані відповідачем за зустрічним позовом з порушенням встановлених спірним договором строків, що є підставою для стягнення з нього визначеної таким договором відповідальності, а саме штрафу та пені у заявлених до стягнення сумах;
- посилання відповідача за зустрічним позовом на те, що він не зміг своєчасно приступити до виконання своїх обов`язків  через порушення позивачем за зустрічним позовом умов  Положення про порядок  подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002, а саме, надання тепловозу в ремонт з дефектами четвертої колісної пари, що зумовило необхідність усунення вказаних недоліків та свідчить про прострочення кредитора, не є вірними, оскільки за змістом п. 5.8 спірного договору обов`язок підготовки тепловоза в недіючому стані до постановки і включення до складу поїзда покладений саме на відповідача за зустрічним позовом.
Крім того, апелянт зазначив про те, що позиція суду першої інстанції про те, що, підписуючи акти приймання-передачі наданих послуг № 1 від 10.01.2019  і № 6 від 13.03.2019, апелянт  визнав, що претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має, є помилковою та суперечить нормам матеріального права, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.
Згідно з витягом з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 21.11.2019 справа № 910/7562/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.
При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України, яка  встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору в розмірі 1,27 грн., з огляду на що ухвалою від 25.11.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали доказів про сплату судового збору в сумі 1,27 грн.
03.12.2019 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію № 0.0.1540456940.1 від 02.12.2019 про сплату судового збору 1,27 грн. 
Ухвалою від 05.12.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Мартюк А.І., Зубець Л.П.:
- поновлено Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19;
- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19;
- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 21.12.2019;
- роз`яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України  право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);
- зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19;
- призначено справу № 910/7562/19 до розгляду на 15.01.2020 о 12:20;  
- попереджено сторони, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.
18.12.2019 від Приватного підприємства «Кобо Плюс» через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Приватне підприємство «Кобо Плюс», з посиланням на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що:
- на виконання умов спірного договору Приватне підприємство «Кобо Плюс» розпочало передислокацію тепловозу в ремонт на свої виробничі потужності 02.08.2018; 
- відповідно до акта від 02.08.2018 огляду тепловоза ЧМЕЗ №2532 для підготовки передислокації тепловоза ЧМЕЗ №2532 згідно з спірним договором виявлено, що четверта колісна пара має ряд дефектів, що унеможливлює передислокацію тепловоза на територію Приватного підприємства «Кобо Плюс», а також виявлена необхідність попереднього усунення зазначених дефектів (необхідно було виконати заміну колісних пар), задля передислокації тепловоза в ремонт;
- Приватне підприємство «Кобо Плюс» до початку транспортування тепловозу ЧМЕЗ №2532 не знало та не могло знати про вказані дефекти; для заміни колісних пар необхідне спеціалізоване обладнання, а саме, тепловозні домкрати та кран, або скатопід`ємник та кран, що було відсутнє на базі замовника, а тому зазначені роботи можливо було виконати на спеціалізованому підприємстві - депо Коростень;
- посилання апелянта на пункт 5.8 спірного договору, відповідно до якого обов`язок підготовки тепловоза в недіючому стані до постановки і включення до складу поїзда покладений на виконавця, є безпідставним, оскільки рухомий склад здається в ремонт замовником, а отже, саме замовник повинен забезпечити виконання приписів пункту 3.3 Положення про порядок  подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 №261, спірним договором не були передбачені додаткові роботи та доукомплектування тепловозу для його дислокації в місце виконання робіт за спірним договором; отже, при передачі тепловоза замовником виконавцю відбулося істотне порушення умов спірного договору, а саме в ремонт замовником був зданий тепловоз ЧМЕЗ №2532, який був недоукомплектований справними агрегатами для його транспортування;
- доводи апелянта про те, що кінцевий термін виконання робіт за спірним договором - до 01.11.2018, є безпідставними, оскільки Приватне підприємство «Кобо Плюс» фактично було позбавлене можливості виконання взятих на себе зобов`язань саме через прострочення кредитора;
- початок виконання робіт розраховується саме з моменту отримання укомплектованого рухомого складу (тепловоза ЧМЕЗ № 2532), тобто з 19.11.2018, а не з моменту подання заявки на виконання робіт,
просить відмовити у задоволенні  апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін, зменшити розмір заявлених штрафних санкцій.
Крім того, у відзиві на апеляційну  скаргу відповідач за зустрічним позовом просить стягнути з апелянта витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12  500,00 грн.
До відзиву на апеляційну скаргу Приватним підприємством «Кобо Плюс» додано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому заявник  просить призначити розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручити Центральному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції.
Ухвалою від  27.12.2019 задоволено клопотання Приватного підприємства «Кобо Плюс» про його участь у судовому засіданні, призначеному на 15.01.2020 о 12-20, в режимі відеоконференції.
Станом на 15.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.
Під час розгляду справи представник позивача за зустрічним позовом апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник відповідача за зустрічним позовом проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

19.07.2018 позивач за первісним позовом як виконавець (далі Виконавець) та Філія «Центр управління промисловістю Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» як замовник (далі Замовник) уклали договір про надання послуг з поточного ремонту тепловоза СМЕ-3 в обсязі ПР-3 № №ЦУП-01/0195/18 (далі Договір) (а.с. 11-23 т. 1), в п. 1.1 якого погодили, що Виконавець зобов`язується надати за завданням Замовника послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги (поточний ремонт тепловоза ЧМЕ-3 в обсязі ПР-3), найменування (номенклатура, асортимент), обсяг та вартість яких визначені в специфікації (Додаток № 1 до Договору) та калькуляції (додаток № 3 до Договору), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належно надані послуги.
У Договорі сторонами погоджено, що:
- перелік об`єктів послуг: Тепловоз ЧМЕ-3 №2532 приписки ВП «Пенізевицький кар`єр» Замовника (п. 1.2);
- послуги, визначені в пункті 1.1 Договору та специфікації, що є невід`ємною частиною Договору, Виконавець зобов`язується виконувати власними силами та засобами, з використанням власних матеріалів, запасних частин та у терміни, встановлені у Договорі. В разі необхідності залучення субпідрядних організацій виконавець зобов`язаний письмово погодити це з замовником, залишаючись відповідальним за виконання умов Договору (п. 1.3);
- сума Договору становить 2  500  000 грн., у тому числі ПДВ 20% 416  666,67 грн. (п. 3.1);
- вартість (ціна) послуг зазначається в специфікації (Додаток № 1 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору (п 3.2);
- вартість послуг включає підготовчі роботи, придбання спеціального інструменту, матеріалів та запасних частин, необхідних для виконання умов Договору, засобів індивідуального захисту працівників, транспортні витрати Виконавця (п. 3.3);
- остаточна вартість (ціна) послуг, що підлягає оплаті в порядку та на умовах, визначених Договором, складається з ціни фактично виконаних робіт згідно з дефектною відомістю та визначеної в калькуляції (додаток №3 до Договору) за вирахуванням вартості металобрухту, що утворився після ремонту тепловозу (п. 3.4);
- розрахунки за надані послуги проводяться після підписання акта приймання-передачі наданих послуг, який складається і підписується сторонами після надання послуг за цінами відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору. Перебіг строку оплати наданих послуг починається після спливу 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту, вказаному у попередньому реченні, але не раніше реєстрації податкової накладної (п. 4.1);
- Виконавець надає Замовнику документи, які є підставою для здійснення розрахунків за надання послуг: підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками акт приймання-передачі наданих послуг; податкову накладну, складену в електронній формі, з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних; рахунок-фактуру (п. 4.2);
- строк надання послуг: Виконавець зобов`язується надати послуги, передбачені пунктом 1.1. Договору, у строк не більше 90 (дев`яноста) календарних днів з дня надіслання Виконавцю рознарядки (заявки) Замовника (п. 5.1);
- рознарядка (заявка) на надання послуг надається Виконавцю в оригіналі та/або з застосуванням факсимільного зв`язку на номер +38(066) 771-46-35 або через мережу електронного зв`язку (Інтернет) на адресу koboplus30733237@gmail.com; після отримання рознарядки (заявки) Виконавець зобов`язаний письмово підтвердити її отримання в кожному випадку протягом одного робочого дня (п. 5.2);
- ремонт та випробування тепловоза виконуються на виробничих потужностях Виконавця за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гетьманська, 110 (п. 5.5);
- доставку тепловоза в ремонт і з ремонту, включно з оформленням дозволів на транспортування у Залізниці, відповідно до Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002 (далі Положення), забезпечує Виконавець власними силами, за свій рахунок (п. 5.6);
- підготовку тепловоза в недіючому стані до постановки і включення до складу поїзда, залучення ПАТ «Укрзалізниця» до проведення маневрових робіт відповідно до вимог Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України та Інструкції про порядок пересилки локомотивів та моторвагонного рухомого складу здійснює Виконавець власними силами, за свій рахунок (п. 5.8);
- передача тепловоза в ремонт та з ремонту здійснюється на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі. Акти складаються Виконавцем в двох примірниках кожний, по одному примірнику для сторони, і підписуються уповноваженими представниками сторін. Акти підписуються на території Замовника в день передачі Замовником тепловоза Виконавцю в ремонт та передачі тепловоза Виконавцем з ремонту Замовнику (п. 5.9);
- технічний стан тепловоза (в тому числі, колісні пари) оглядаються уповноваженими представниками Виконавця та Замовника на території Замовника. Перед транспортуванням тепловоза до місця ремонту виконавець повинен забезпечити його технічний стан відповідно до вимог безпеки руху та техніки безпеки (пункт 5.11 Договору);
- Замовник укомплектовує тепловоз всіма частинами та деталями, що передбачено конструкцією, та надає повний комплект технічної документації на тепловоз, надаваний у ремонт відповідно до Положення. Розкомплектований тепловоз приймається в ремонт після погодження умов компенсації витрат на відсутні вузли та деталі (п. 5.12);
- дефектування тепловоза (в тому числі визначення обсягу робіт) здійснюється на території Виконавця в присутності уповноваженого представника Замовника. За результатами дефектування складається дефектна відомість в двох оригінальних примірниках для кожної із сторін щодо тепловозу. Дефектна відомість погоджується уповноваженим представником Замовника шляхом підписання (п. 5.13);
- після погодження дефектної відомості уповноваженим представником Замовника, виконавцем складається в двох оригінальних примірниках для кожної із сторін та надається Замовнику калькуляція ціни робіт (ремонту) щодо тепловозу. Калькуляція погоджується уповноваженим представником Замовника шляхом підписання (п. 5.14);
- після погодження Замовником дефектної відомості та калькуляції Виконавець розпочинає роботи з ремонту тепловоза. Роботи з ремонту тепловоза виконуються способом безпосереднього ремонту деталей, вузлів та агрегатів тепловоза та/або заміни несправних деталей, вузлів та агрегатів тепловоза відремонтованими або новими відповідного типу, які є сертифікованими відповідно до законодавства України, відповідають технічним вимогам і характеристикам даної моделі тепловозу (п. 5.16);
- приймання-передача наданих послуг за Договором здійснюється на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, підписаного уповноваженими особами сторін, на фактично наданий обсяг послуг, за формою згідно з Додатком 2, що є невід`ємною частиною Договору (п. 6.1);
- Замовник зобов`язаний укомплектувати тепловоз всіма частинами та деталями, що передбачено конструкцією та надати повний комплект технічної документації на тепловоз, надаваний у ремонт відповідно до Положення (п. 7.1.1);
- у разі невиконання, несвоєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,5% вартості таких послуг за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів з виконавця додатково стягується штраф в розмірі 7% вказаної вартості (п. 8.2);
- за порушення строків оплати за надані послуги більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від вартості неоплачених послуг за кожен банківський день прострочення, але не більше 5% вартості неоплачених послуг, щодо яких допущено таке прострочення (п. 8.4);
- сторони домовилися, що 3% річних на суму боргу за порушення строку здійснення розрахунків та втрати від інфляції на суму боргу за платежами за Договором не нараховуються (п. 8.8);
- не пізніше дати укладання Договору Виконавець зобов`язаний надати забезпечення виконання умов Договору у форматі грошової застави на суму, що становить 3% від суми Договору, а саме 75  000 грн. Забезпечення виконання Договору надається Виконавцем у вигляді грошової застави, внесеної на поточний рахунок Замовника. Забезпечення виконання умов Договору діє до повного виконання Договору в частині надання послуг. Замовник повертає забезпечення виконання умов Договору після виконання всіх робіт за Договором, у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або Договору недійсним та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про публічні закупівлі», протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання листа від Виконавця після настання правових підстав, зазначених в даному пункті (п. 14.1).
З матеріалів справи слідує, що:
- платіжним дорученням № 156 від 13.07.2018 (а.с. 33 т. 1) Виконавець перерахував Замовнику 75  000,00 грн. грошової застави на забезпечення виконання Договору; 
- 02.08.2018 Замовником надано Виконавцю рознарядку (заявку) від 02.08.2018 вих. № ЦУП-8/5629 (а.с. 98 т. 1) на надання послуг з поточного ремонту в обсязі ПР-3 тепловоза ЧМЕ-3 №2532 приписки ВП «Пенізевицький кар`єр» - 1 шт. та зазначено про те, що вказаний тепловоз знаходиться на виробничому підрозділі ВП «Пенізевицький кар`єр» за адресою: 11634, Житомирська обл., Малинський район, смт Гранітне, вул. Злагоди, 8;
- 02.08.2018 представниками Виконавця та ВП «Пенізевицький кар`єр» складено акт огляду тепловоза ЧМЕ-3 №2532 для підготовки передислокації згідно Договору (а.с. 188 т. 1), яким встановлено, що при огляді тепловоза виявлено, що четверта колісна пара має товщину гребня 23 мм, шоста колісна пара має товщину гребня 24 мм, необхідним є виконання заміни четвертої та шостої колісних пар для передислокації тепловоза на  ремонт на територію Виконавця;
- 07.09.2018 Виконавцем надіслано на електронну пошту Замовника лист (а.с. 193 т. 1), в якому повідомлено про те, що: 
1) Виконавцем 07.09.2018 отримано остаточну відмову від локомотивного депо Коростень з перепідкочування колісних пар тепловоза ЧМЕ-3 №3532; 
2) є можливість виконати перепідкатку колісних пар в локомотивному депо Шепетівка;  для цього потрібно: доставка тепловоза в локомотивне депо Шепетівка власним ходом або окремим локомотивом; оформлення дозволу (акт ТУ-25) на доставку тепловозу в локомотивне депо Шепетівка; доставка колісних пар в локомотивне депо Шепетівка; оплата послуг локомотивного депо Шепетівка з перепідкадці колісних пар;
3) в даному випадку у Виконавця виникають додаткові витрати, які не були враховані в калькуляції. Виконавець вже поніс витрати на підготовку колісних пар, так як в наявності у Виконавця були колісні пари з повним бандажом, але їх необхідно було проточити до розмірів з допустимою різницею інших колісних пар тепловоза ЧМЕ-3 №2532, а також виникають додаткові витрати по доставці колісних пар до локомотивного депо Шепетівка,
та просив Замовника  витрати, які виникають з оформлення дозволу (ТУ-25), з доставкою тепловоза до локомотивного депо Шепетівка та оплату за перепідкатку колісних пар, покласти на Замовника або компенсувати ці витрати як додаткові;
- листом № 24/09-18-1 від 24.09.2018 (а.с. 103 т. 1) Виконавець  просив локомотивне депо Коростень виконати перепідкачування двох колісних пар тепловоза ЧМЕ-3 №2532 та вказав про те, що колісні пари в кількості двох штук та МОП в кількості двох комплектів для перепідкачування будуть надані Виконавцем;
- листом №26/09-18-1 від 26.09.2018 (а.с. 102 т. 1) Виконавець просив Південно-Західну залізницю надати дозвіл з оформлення акта огляду тепловоза ТУ-25 на передислокацію тепловоза ЧМЕ-3 №2532 своїм ходом зі станції Пенізевичі до станції Коростень для виконання перепідкачування двох колісних пар у зв`язку з тим, що тепловоз має граничні розміри колісних пар, а саме: товщину гребня з лівої сторони шостої колісної пари - 23 мм; товщину гребня з лівої сторони четвертої колісної пари - 24,5 мм; розміри бандажів - 37 мм;
- 25.10.2018 представниками Виконавця та локомотивного депо Користень  складено дефектний акт колісних пар тепловоза серії ЧМЕЗ № 2532 (а.с. 191-192 т. 1) про те, що при виконанні робіт для підготовки до передислокації тепловоза ЧМЕ-3 №2532 в холодному стані до ремонтної бази Виконавця, проведено дефектування колісних пар тепловоза та встановлено необхідність здійснення ремонту 2, 3, 4, 5 колісних пар для забезпечення виконання вимог пункту 3.6.5 та підпункту «б» пункту 3.6.6 Інструкції ВНД 323.0.07.001-2001;
- 19.11.2018 представниками Виконавця та ВП «Пенізевицький кар`єр» складено акт передачі тепловоза ЧМЕЗ № 2532 в поточний ремонт в обсязі ПР-3 (а.с. 189-190 т. 1), за яким ВП «Пенізевицький кар`єр» передало, а Виконавець отримав в холодному стані тепловоз ЧМЕ-3 №2532 для проведення поточного ремонту в обсязі ПР-3 в рамках Договору;
- сторонами підписано акти приймання-передачі наданих послуг № 1 від 10.01.2019  та № 6 від 13.03.2019 на загальну суму 2  500  000,00 грн (а.с. 31-32 т. 1);
- 13.03.2019 представниками Виконавця та ВП «Пенізевицький кар`єр» складено акт передачі тепловоза серії ЧМЕЗ № 2532 з поточного ремонту в обсязі ПР-3 (а.с. 38 т. 1), за яким Виконавець передав, а ВП «Пенізевицький кар`єр» отримало в холодному стані тепловоз ЧМЕ-3 №2532 з  поточного ремонту в обсязі ПР-3 в рамках Договору, комплектація тепловозу повна, зауваження по ремонту тепловоза відсутні;
- Виконавцем 30.01.2019 зареєстровано податкову накладну № 1 від 10.01.2019, а 29.03.2019 - податкову накладну № 1 від 13.03.2019 (а.с. 35-37 т. 1)  за вказаними актами;
- претензією № 10/04-19-1 від 10.04.2019 (а.с. 39-41 т. 1) Виконавець просив Замовника сплатити заборгованість в сумі 2  612  657,60 грн. яка складається з основного боргу за виконанні роботи в сумі 2  500  000,00 грн.,  забезпечення виконання умов Договору в сумі 75  000,00 грн., пені в сумі  32  277,94 грн. та 3 % річних в сумі  5  379,66 грн. На доказ направленні вказаної претензії до матеріалів справи долучено копію фіскального чеку від 10.04.2019 (а.с. 42 т. 1).
Замовник на вказану претензію не відповів, заборгованості не погасив, наслідком чого стало звернення Виконавця до суду з первісним позовом, в якому він просив стягнути з Замовника основний борг в сумі 2  500  000,00 грн., заборгованість з повернення забезпечувального платежу в сумі 75  000,00 грн., 3 % річних в сумі  18  601,67 грн., інфляційні втрати в сумі 37  782,35 грн. та пеню в сумі  70  439,19 грн. 
Водночас під час розгляду справи Замовником було подано зустрічний  позов про стягнення з Виконавця пені в сумі 1  396  923,00 грн. та штрафу в сумі 175  000,00 грн., нарахованих за несвоєчасне виконання останнім робот за Договором.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2019, повний текст якого складено 07.10.2019, у справі № 910/7562/19:
- первісний позов задоволено частково, до стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом присуджено  2  500  000,00 грн. заборгованості, 75  000,00 грн. не повернутого забезпечувального платежу, 18  327,82 грн. 3% річних, 37  032,35 грн. втрат від інфляції, 70  439,19 грн. пені, 20  200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено;
- у задоволенні зустрічного позову відмовлено.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається із тексту апеляційної скарги Замовника у цій справі, рішення суду першої інстанції ним оскаржуються лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, а відтак, враховуючи, що рішення в частині часткового задоволенні вимог за первісним позовом сторонами не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.
При цьому, колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення в частині часткового задоволенні вимог за первісним позовом.
Суд першої інстанції у задоволенні вимог за зустрічним позовом відмовив, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України). 
Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду, до яких відноситься  спірний  договір, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.
В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Проте, згідно ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Згідно з ч. 3 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.  Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора (ч. 3 ст. 220 ГК України).
Згідно зі ст. 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником. 
Пунктом 5.1 Договору встановлено, що  Виконавець зобов`язується надати послуги, передбачені пунктом 1.1. Договору, у строк не більше 90 (дев`яноста) календарних днів з дня надіслання Виконавцю рознарядки (заявки) Замовника.
Як слідує з наявних у матеріалах документальних доказів, при огляді тепловоза представниками Виконавця та ВП «Пенізевицький кар`єр» під час його прийняття виявлено, що четверта колісна пара має товщину гребня 23 мм, шоста колісна пара має товщину гребня 24 мм, і що необхідним є виконання заміни четвертої та шостої колісних пар для передислокації тепловоза на  ремонт на територію Виконавця.
Водночас до обов`язків Замовника за Договором  віднесений обов`язок укомплектувати тепловоз всіма частинами та деталями, що передбачено конструкцією.
У матеріалах справи відсутні докази того, що конструкцією тепловоза передбачено, що його четверта колісна пара повинна мати товщину гребня 23 мм, а шоста - 24 мм, а також інші дефекти про які зазначено у вищезгаданому дефектному акті від 25.10.2018.
Виконавцем проводились дії щодо виконання заміни четвертої та шостої колісних пар для передислокації тепловоза на  ремонт на територію Виконавця, проте фактично тепловоз у ремонт був переданий 19.11.2018, тобто після спливу 90 днів від з дня надіслання Виконавцю рознарядки (заявки) Замовника  від 02.08.2018.
Враховуючи норми ч. 4 ст. 612 ЦК України та ч. 3 ст. 220 ГК України, з огляду на обставини, що склалися, виконання Виконавцем його договірного зобов`язання з виконання робіт за Договором має бути відстрочене на період з 02.08.2018 по 19.11.2018.
При цьому посилання Замовника на те, що за змістом п. 5.8 Договору обов`язок підготовки тепловоза в недіючому стані до постановки і включення до складу поїзда покладений саме на Виконавця колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказаний пункт не звільняє Замовника від обов`язку  укомплектувати тепловоз всіма частинами та деталями, що передбачено конструкцією, в той час як у спірному випадку наявність дефектів четвертої та шостої колісних пар спричинило неможливість Виконавця до їх усунення провести передислокацію тепловозу та розпочати його ремонт.
За таких обставин, Виконавець мав повернути тепловоз з ремонту протягом 90 днів з 19.11.2018, тобто, з урахуванням вихідних днів, в строк по 18.02.2019 включно, проте повернув лише 13.03.2019, тобто прострочення тривало 22 днів (з 19.02.2019 по 12.03.2019 включно).
Водночас, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тому, що, підписуючи акти приймання-передачі наданих послуг № 1 від 10.01.2019  і № 6 від 13.03.2019, Замовник визнав, що претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має, що виключає стягнення з Виконавця штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця»  задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19 в оскаржуваній частині  відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються:
- судові витрати за звернення з первісним  позовом - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог;
- судові витрати за звернення з зустрічним  позовом - на позивача за зустрічним позовом;
- судові витрати відповідача за первісним позовом  за звернення з апеляційною скаргою - на відповідача за первісним позовом. 
Щодо витрат Виконавця на правову допомогу колегія суддів зазначає таке.
У позовній заяві Виконавцем вказано про те, що він поніс та планує понести витрати на правову допомогу в сумі 22  000,00 грн., а до позову доданий попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат.
На підтвердження факту понесення таких витрат Виконавцем до позовної заяви додано копії укладеного з  Адвокатським об`єднанням «Борисенко і партнери» договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 19.02.2019 та додаткової угоди № 4 від 03.06.2019 до вказаного договору.
19.09.2019 до суду від Виконавця надійшло клопотання про долучення доказів щодо судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 232-233 т. 1), відповідно до якого він просив суд стягнути з Замовника витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20  200,00 грн. До вказаного клопотання додані належним чином засвідчені копії актів надання послуг (професійної правничої допомоги) №  08/10 від 31.08.2019, № 06/07 від 30.06.2019, № 07/04 від 31.07.2019 на загальну суму 20  200,00 грн. та платіжного доручення № 145 від 10.09.2019 на суму 20  200,00 грн. (а.с. 234-237 т. 1).
З вказаних документів слідує, що надана правова допомога складається з: підготовки позовної заяви , відповіді на відзив, відзиву на зустрічний позов, а також з участі в судовому засіданні.
За змістом договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 19.02.2019 адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту за його усними чи письмовими зверненнями правову (правничу) допомогу протягом усього строку дії договору; види та зміст наданої за договором правничої допомоги зазначаються в акті надання правової допомоги, який оформлюється в порядку, визначеному договором
У додатковій угоди № 4 від 03.06.2019 до вказаного договору сторони погодили, що:
- в порядку та на умовах, визначених договором, адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу, яка полягає в представництві інтересів клієнта в господарських судах з питань стягнення заборгованості з Замовника за Договором, включаючи підготовку процесуальних документів та участь у судових засіданнях (пункт 1);
- гонорар за надання правової допомоги, визначеної у пункті 1 додаткової угоди, становить 1  745,56 грн. за одну годину роботи адвокатського об`єднання, що еквівалентно 65 доларам США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення додаткової угоди (пункт 2); 
- вартість відрядження до м. Києва становить 2  200,00 грн., що включає транспортні витрати (пункт 3).
Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;
- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання про зменшення розміру витрат Виконавця на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції Замовником  не подавалося. 
Надані Виконавцем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок Замовника витрат на професійну правничу допомогу, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
З огляду на вказані обставини, витрати Виконавця на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції підлягають стягненню з Замовника в сумі 20  200,00 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу Виконавець просить суд стягнути з Замовника на свою корить судові витрати на професійну правничу допомогу  в розмірі 12  500,00 грн. 
З доданого до відзиву на апеляційну скаргу попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат слідує, що вказані витрати складаються з:
- витрат на підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, кількість годин роботі 4, вартість однієї години роботи 1  750,00 грн., ціна 7  000,00 грн.;
- надання правової допомоги клієнту у судових засіданнях, кількість годин роботи 1-2, вартість однієї години роботи 1  750,00 грн., ціна 1  750,00 - 3500,00 грн.;
- відрядження до міста Києва (у випадку незадоволення клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконферанції), кількість годин роботи 1-1, вартість однієї години роботи 2  000,00 грн., ціна 2  000,00 грн.
Частина 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Виконавцем не надано доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а також не подано суду до закінчення судових дебатів відповідну заяву про те, що такі докази будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а відтак, у задоволення вимог про стягнення таких витрат колегією суддів відмовляється.
При цьому колегія суддів зазначає і про те, що Виконавцем точно не визначено суму витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, оскільки з наданого розрахунку слідує, що точний  розмір таких витрат має бути визначений Виконавцем виходячи як з кількості судових засідань у справі та/або їх тривалості, так і з необхідності приїжджати для участі у них до міста Києва, проте Виконавцем остаточний розмір витрат не визначений, в той час як суду таке право не надано.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця»  задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19 в оскаржуваній частині  відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
          
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/7562/19.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7562/19.

Повний текст постанови складено:                      16.01.2020

Головуючий суддя                                                            Н.Ф. Калатай 

Судді                                                                                А.І.  Мартюк

                                                                                Л.П.  Зубець