ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року	Львів	Справа № 260/802/19 пров. № А/857/995/20	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючої судді                                                                Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                    Попка Я.С., Сеника Р.П.
розглянувши а порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, ухвалену суддею Гебеш С.А. у м. Ужгороді в порядку письмового провадження у справі № 260/802/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
                                                           В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 5 рішення 57 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1399 від 23.05.2019 року, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах ОСОБА_2 та зобов`язати Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від  15 серпня 2019 року вказаний адміністративний позов задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано пункт 5 рішення 57 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1399 від 23.05.2019 року, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах ОСОБА_2.
Зобов`язано Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га. з врахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року залишено без змін. 
25 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Мукачівську міську раду подати протягом 30-ти календарних днів з дати прийняття ухвали звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року.
Заява обґрунтована тим, що Мукачівська міська рада не виконує рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, згідно з яким Мукачівську міську раду зобов`язано повторно розглянути на черговій сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га. з врахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати протягом 30-ти календарних днів з дати прийняття ухвали звіт про виконання рішення суду не може бути подано після ухвалення судового рішення по суті спору. Судовий контроль таким чином може бути встановлений виключно в рішенні, яким вирішено спір по суті. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що встановлення такого виду судового контролю є правом суду, а не його обов`язком. 
Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд першої інстанції невірно розтлумачив норми статті 382 КАС України та вважає, що судовий контроль, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення може бути встановлений і після ухвалення рішення по суті спору і додаткового зазначає, що таку позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.06.2018 року у справі № 800/592/17.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї заяви виходить з наступних міркувань.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Вказана стаття не визначає чітко порядок реалізації права особи та можливості суду на встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Однак, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду сформованої в ухвалі від 20.06.2018 року у справі № 800/592/17, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, можливо і після ухвалення судового рішення по суті спору на підставі окремо поданої заяви.
Отже, позивач не позбавлений можливості звернутися із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його не виконання.
Окремо необхідно вказати, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, а, отже, під час прийняття рішення у справі наділений відповідним правом, а не обов`язком.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 31.07.2018 року по справі № 235/7638/16-а та в ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі № 805/516/18-а.
На підставі наведених вище міркувань та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, посилаючись на відсутність процесуальної можливості подання відповідної заяви після ухвалення судового рішення по суті спору. Апеляційний суд, аналізуючи правові норми статті 382 КАС України, та, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, дійшов висновку, згідно з яким, суд вправі встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, як у судовому рішенні за результатами вирішення справи по суті, так і після ухвалення судового рішення, яким вирішено спір по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Судові витрати понесені сторонами розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про встановлення судового контролю скасувати та прийняти постанову, якою справу № 260/802/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Я. С. Попко 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повний текст постанови складений 12.02.2020 року