ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2020 р.           Справа№ 911/2838/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Іоннікової І.А.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Разіної Т.І. 

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 15.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135"
на рішення господарського суду Київської області
від 07.05.2019 (повний текст складено 29.05.2019) 
у справі №911/2838/18 (суддя Конюх О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Комфорт-Дім-Славський"
про стягнення 1614000 грн,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД" про стягнення з відповідача 1 614 000,00 грн передоплати за договором підряду від 02.05.2018 №0205/18.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що роботи відповідачем виконані не були взагалі, договір підряду є розірваним з 28.09.2018 відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України у зв`язку із істотним порушенням відповідачем договору, зобов`язання за ним припинилися в порядку частини 3 статті 651, статті 653 Цивільного кодексу України, відтак кошти, сплачені позивачем за роботи, які так і не були виконані, належать до повернення позивачу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням господарського суду Київської області від 07.05.2019 відмовлено повністю в позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135". Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД" 60 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18 та постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Також в тексті апеляційної скарги міститься клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18, з посиланням на те, що копія повного тексту оскаржуваного судового рішення була отримана представником скаржника 30.05.2019 (нарочно).
Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів
В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі на рішення місцевого господарського суду, скаржник посилався на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.
Як стверджував скаржник, ним в підтвердження обставин відправки відповідачу листа-вимоги № 2818вм від 28.09.2018 до суду першої інстанції надано для огляду оригінали наступних документів: лист - вимога від 28.09.2018 № 2818вм, опис вкладення в цінний лист №0421308127775, накладна №0421308127775 та фіскальний чек ПАТ "Укрпошта" на оплату вартості з доставки цінного листа № 0421308127775, які місцевим господарським судом перевірено та підтверджено їх тотожність із копіями документів, які позивач надав в якості додатків до позовної заяви при звернення до суду першої інстанції з даним позовом.
Однак, в судовому засіданні, відповідач надав до суду першої інстанції інший документ, а саме вимогу № 2818вм від 28.09.2018, який також виконаний на одному аркуші шляхом двостороннього друку, також містить підпис директора позивача Григоренка О.В., який скріплений печаткою ТОВ "Торговий дім "ДСК135", але наданий відповідачем документ має інший зміст, зокрема в ньому вказано повідомлення про відсутність виконання робіт та підписання актів, про відступ від будівельних норм ДБН та проекту будівництва, у зв`язку із самовільними поставками на будівництво мінеральної вати із зниженою щільністю. Тобто, вказаний лист містить вимогу виконати зобов`язання належним чином, надати технологічну карту влаштування фасаду, акти на приховані роботи, журнал виконання робіт, пояснення щодо порушення будівельних норм та надати акти приймання-передачі робіт для підписання в порядку, передбаченому договором.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони подали до місцевого господарського суду дві вимоги з однаковими реквізитами, однак з різними за своїм змістом, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено факт розірвання договору № 0205/18 від02.05.2018 в односторонньому порядку та вказано, що договір на момент винесення судового рішення місцевим господарським судом є діючим.
Таким чином, на думку скаржника, судом першої інстанції надано перевагу одним доказам над іншими, оскільки місцевий господарський суд поставив під сумнів факт відправки позивачем на користь відповідача листа-вимоги від 28.09.2018 № 2818вм засобами поштового зв`язку (ПАТ "Укрпошта") і це попри надані позивачем суду першої інстанції належні та допустимі докази (оригінали документів ПАТ "Укрпошта" та листа-вимоги №2818вм від 28.09.2018), які були надані суду для огляду, а відтак скаржник стверджував, що направлення відповідачу саме документів, наданих позивачем відповідає дійсності та підтверджується належними і допустимими доказами.
Разом з цим, скаржник вказував на те, що судом першої інстанції взагалі не взято до уваги та не надано правової оцінки обставинам, зокрема, що законодавством України встановлені чіткі правила виконання робіт з монтажу фасадної ізоляції та порядок приймання-передачі таких робіт будь-яким підрядником на території України. 
Крім цього, скаржник наголошував на тому, що співмірність наданих відповідачу правничих послуг є непорівняною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки, в порушення вимог ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції не досліджено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на їх надання та сукупність вартісті послуг, наданих відповідачу.
Також від скаржника до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач наголошував на тому, що ним після отримання рішення місцевого господарського суду на адресу відповідача повторно направлено лист-вимогу, якою повторно повідомлено відповідача про односторонню відмову від договору в повному обсязі та про припинення дії цього договору саме з 28.09.2018 і вимогу відповідачу повернути отримані по договору авансові платежі в сумі 1 614 000,00 грн позивачу. 
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки протягом розгляду справи з 21.12.2018 по 07.05.2019 судом першої інстанції з дотриманням принципів господарського судочинства ретельно з`ясовувались всі обставини господарських взаємовідносин позивача та відповідача, в тому числі позадоговірних обставин, що впливали на права та обов`язки сторін, було залучено третю особу на стороні позивача, розглянуті всі заяви та клопотання сторін, витребувано докази, які мають значення для справи визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, обставини які підлягають встановленню та зібрано усі докази та їх підтвердження та спростування.
Крім цього відповідачем зазначено, що в ході підготовчого засідання судом першої інстанції вірно з`ясовано, що разом із встановленням факту обсягів виконаних робіт або їх невиконання загалом підлягають також встановленню обставини одностороннього розірвання позивачем договору підряду №0205/18 від 02.05.2018.
Разом з цим, відповідач стверджував, що протягом строку виконання робіт відповідач не отримував від позивача будь-яких зауважень щодо несвоєчасного початку виконання робіт або прискорення їх виконання з метою вкластися в терміни передбачені договором до 02.09.2018. Натомість в матеріалах справи наявні докази, зокрема платіжні доручення щодо перерахування коштів відповідачу з призначенням платежу "…оплата за виконання будівельних робіт по влаштуванню фасаду", тобто не авансові платежі як зазначає позивач у скарзі, а саме оплата за виконання будівельних робіт.
Як зазначив відповідач, перерахунок йому коштів позивачем здійснювався із необхідністю закупівлі відповідачем будівельного матеріалу, доставки його на об`єкт будівництва, що підтверджується товарно-транспортними накладними та його використання при виконанні робіт, а також оплати праці працівникам і ці факти підтверджуються поданими відповідачем доказами серед яких є первинні документи, а саме: видаткові накладні щодо придбання будівельних матеріалів, товарно-транспортні накладні щодо його доставки на об`єкт будівництва, платіжні документи, що підтверджують оплату за поставлені будівельні матеріали постачальникам. Також у відзиві на апеляціну скаргу відповідач не заперечував факту отримання коштів від позивача на загальну суму 1  614  000,00 грн.
Щодо відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу у розмірі 60  000,00 грн. останній зазначив, що судом першої інстанції враховано розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу з мотивів відсутності будь-яких клопотань позивача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.
22.07.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано опис вкладення у цінний лист на ім`я Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Комфорт-Дім-Славський" на підтвердження надсиланням копії апеляційної скарги з додатками третій особі - обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Комфорт-Дім-Славський".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18; зупинено дію рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; призначено справу до розгляду на 04.09.2019.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 розгляд справи відкладено до 23.09.2019.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А. з 20.09.2019 по 24.09.2019 у відпустці, судове засідання не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 призначено справу до розгляду на 08.10.2019. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18.
Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 у справі №911/2838/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/2838/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019  та від 22.10.2019 розгляд справи відкладено до 22.10.2019 та до 30.10.2019. 
У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці з 30.10.2019 по 31.10.2019 у відпустці, судове засідання не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 призначено справу до розгляду на 03.12.2019.
У зв`язку з хворобою головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., судове засідання не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 призначено справу до розгляду на 15.01.2020. 
В судове засідання 15.01.2020 з`явився представник відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Також до закінчення судових дебатів представником відповідача заявлено клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30  000,00 грн., у зв`язку з розглядом справи апеляційною інстанцією.
Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з`явилися про причини неявки суд апеляційної інстанції не сповістили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчить долучені до матеріалів справи повідомлення про вручення поштових відправлень за № 0104228490962, 0315068543151. У зв`язку з цим, колегія суддів ухвалила розглядати справу без участі представників позивача та третьої особи.
Крім того, скаржником до Північного апеляційного господарського суду подано заяву свідка ( ОСОБА_1 ) від 18.06.2019, в якій зазначено, що свідок - ОСОБА_1 ніколи не підписував той документ який був наданий відповідачем, а також не давав розпорядження співробітникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" готувати документ під назвою "ВИМОГА" і відправляти його на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД". Вказана заява свідка колегією суддів  залишена без розгляду, оскільки подана після встановленого ухвалою суду від 31.07.2019  строку, а саме після 26.08.2019.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Фактичні обставини справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на підставі договору №25/12-17 генерального підряду на капітальне будівництво від 25.12.2017, укладеного із замовником ОК "ЖБК "Комфорт-Дім-Славський" є генеральним підрядником будівництва нового житлового комплексу в м. Києві по вул. Горького 58-а, 58-б у Деснянському районі міста Києва, розташованого на земельних ділянках кадастровий номер 8000000000:62:142:0038 (Горького 58-а) та 8000000000:62:142:0077 (Горького 58-б).
02.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" (позивач, за договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД" (відповідач, за договором - підрядник) укладено договір №0205/18, відповідно до умов якого підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик власними силами, засобами та матеріалами виконати та здати замовнику у встановлений даним договором строк комплекс робіт (далі - роботи) з утеплення та опорядження фасадів житлового будинку, що знаходяться за адресою: вул. Горького 58-а, 58-б у Деснянському районі м. Києва (далі - об`єкт), а замовник зобов`язався надати підряднику фронт робіт, забезпечити підрядника проектною документацією, здійснити приймання та сплатити вартість виконаних підрядником робіт та використаних ним при цьому матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання, за винятком наданих замовником, відповідно до умов цього договору (пункт 1.1 договору).
Ціна договору складає 6  500 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1 083 333,33 грн., що сплачується частинами і визначається кошторисними розрахунками, які є додатками (додаток №1,2) до цього договору та є його невід`ємними частинами (пункт 2.1 договору).
Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що передоплата по даному договору становить 200 000,00 грн., що сплачується протягом 2 робочих днів з моменту підписання цього договору.
Згідно п. 2.3.2 договору, остаточна вартість робіт, яку має сплатити замовник на користь підрядника визначається на підставі актів приймання виконаних робіт (далі - акт за і.КБ-2В) і довідок про вартість виконаних робіт та витрати (далі - довідки ф.КБ-3) та їх електронна модель, підписаних сторонами.
За цим договором строк виконання робіт становить чотири місяці з моменту підписання договору (пункт 4.1 договору).
В силу приписів п. 5.1 договору приймання-передача виконаних у відповідності з даним договором робіт оформляється сторонами шляхом підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (далі - акт).
Договір набирає сили з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін, а також скріплення печатками сторін і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цим договором у повному обсязі (пункт 12.1 договору).
Додаток №1 до договору №0205/1 від 02.05.2018 "Договірна ціна №1 на виконання комплексу фасадних робіт на об`єкті за адресом с. Троєщина, вул. Горького, 58, ЖК "Славський".
Додаток №2 до договору №0205/1 від 02.05.2018 "Договірна ціна №2 щодо утеплення та опорядження укосів на об`єкті за адресою с. Троєщина, вул. Горького, 58, ЖК "Славський".
Позивач на виконання умов договору сплатив відповідачу попередню оплату в розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №165 від 03.05.2018 залученим до матеріалів справи. Крім того, позивачем в період з 10.05.2018 по 24.09.2018 було здійснено ряд платежів на користь відповідача на загальну суму 1 414 000,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи платіжними дорученнями, а саме: №187 від 10.05.2018 на суму 100 000,00 грн.; №196 від 11.05.2018 на суму 100 000,00 грн.; №198 від 11.05.2018 на суму 100 000,00 грн.; №216 від 17.05.2018 на суму 100 000,00 грн.; №222 від 18.05.2018 на суму 50 000,00 грн.; №224 від 18.05.2018 на суму 50 000,00 грн.; №285 від 15.06.2018 на суму 10 000,00 грн.; №307 від 27.06.2018 на суму 50 000,00 грн.; №310 від 02.07.2018 на суму 300 000,00 грн.; №354 від 19.07.2018 на суму 50 000,00 грн.; №361 від 23.07.2018 на суму 50 000,00 грн.; №370 від 31.07.2018 на суму 70 000,00 грн.; №375 від 06.08.2018 на суму 50 000,00 грн.; №401 від 21.08.2018 на суму 234 000,00 грн.; №472 від 24.09.2018 на суму 100 000,00 грн.
Сторони в умовах договору погодили, що строк виконання робіт становить 4 місяці з моменту підписання договору, тобто відповідач мав закінчити роботи і здати позивачу результат своїх робіт по договору не пізніше 02.09.2018.
За твердженням позивача, відповідач постійно порушував свої зобов`язання по договору, строки початку виконання робіт постійно зсувались, відповідач так і не приступив до виконання робіт, жодного акту приймання-виконання робіт по договору підписано не було. На підставі наведеного, керуючись своїм правом, передбаченим частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, позивач 28.09.2018 направив відповідачу лист-вимогу, якою повідомив відповідача про односторонню відмову від договору та вимагав повернення сплачених за договором коштів у сумі 1 614 000,00 грн.
В судовому засіданні в суді першої інстанції (під звукозапис) представник позивача зазначила, що заявлені до стягнення кошти в розмірі 1 614 000,00 грн. є збитками, які стягуються на підставі ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, у зв`язку з одностороннім розірванням договору позивачем з відповідачем у зв`язку з невиконанням останнім умов договору.
Рішенням господарського суду Київської області відмовлено повністю в позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135". Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД" 60 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
У відповідності до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Позиція Північного апеляційного господарського суду
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135", а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором субпідряду.
Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. 
Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. 
Згідно до частин 2 та 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
В силу вимог частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що відповідач не має доступу до підписів та печаток позивача, відтак підміна листа є сумнівною. Також до належних, допустимих та достатніх доказів, на підставі яких суд в порядку ст. 73 Господарського процесуального кодексу України мав би достовірно встановити факт розірвання договору №0205/18 від 02.05.2018 в односторонньому порядку відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу України та факт припинення зобов`язань за ним матеріали справи не містять.
Відтак, договір від 02.05.2018 №0205/18 є чинним та обов`язковим до виконання, зобов`язання, що виникли на його підставі у сторін, повинні виконуватись в порядку та на умовах, передбачених договором. Зобов`язання сторін за договором від 02.05.2018 №0205/18 полягають в обов`язку  відповідача виконати передбачені договором роботи, обов`язку позивача - прийняти виконані роботи та оплатити їх, відповідно обов`язку повертати сплачені за роботи кошти у відповідача не виникло.
Згідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а відповідно до пункту 12.1 Договір підряду діє до повного виконання сторонами зобов`язань по ньому.
При цьому, колегія суддів зазначає, що право замовника на відмову від договору, передбачене ст. 849 Цивільного кодексу України, не обмежено строком дії договору чи строком виконання робіт, встановлених договором. В той же час порушене зобов`язання не може припинитись у зв`язку із спливом строку договору чи строку виконання робіт, оскільки главою 50 Цивільного кодексу України такої підстави припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору чи закінчення строку виконання робіт, не передбачено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позивачем підстави для стягнення 1  614 000,00 грн., сплачених на виконання чинного договору підряду №0205/18 від 02.05.2018 відсутні.
Щодо посилань скаржника на те, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто з позивача витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Колегією суддів встановлено, що відповідачем на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надано до суду першої інстанції наступні документи: довіреність від 21.01.2019 №21-01/3, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №7268/10 від 07.12.2018, витяг з договору №4 про надання правничої допомоги від 21.01.2019 укладений між "Адвокатським Бюро "Вапельник та партнери" та ТОВ "Грандіс Трейд ЛТД", копії платіжних доручень: платіжне доручення №1809 від 31.01.2019 на суму 10 000,00 грн, платіжне доручення №1821 від 01.02.2019 на суму 20 000,00 грн, платіжне доручення №3511 від 22.02.2019 на суму 30 000,00 грн.
З огляду на викладене, ТОВ "Грандіс Трейд ЛТД" загалом сплатило 60 000,00 грн. за отриману правову допомогу відповідно до договору №4 про надання правничої допомоги від 21.01.2019.
Колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції щодо стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу, оскільки під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем не було подано жодних доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому відповідачем розмірі, як і не було заявлено відповідного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.
Разом з цим, у зв`язку розглядом справи в апеляційній інстанції представником відповідача в судовому засіданні 15.01.2020 заявлено вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 30 000,00 грн. 
Колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи та при цьому суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Судовою колегією встановлено, що 21.01.2019 між відповідачем у даній справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД" (за договором - клієнт) та Адвокатським Бюро "Вапельник та партнери" (Адвокатське бюро) укладено договір №4 про надання правничої допомоги (том 2, арк. справи 274-275), згідно п. 1 договору за дорученням, завданням клієнта, Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правничу обумовлену цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, на умовах і в порядку, що визначені даним договором та додатками, змінами і доповненнями до нього.
Також матеріали справи містять: попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, відповідно до якого відповідачем сплачено Адвокатському Бюро "Вапельник та партнери" суму гонорару згідно договору від 21.01.2019 №4 про надання правової у загальному розмірі 30  000,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями №2024 від 02.08.2019 на суму 25  000,00 грн, №2052 від 22.08.2019 на суму 5000,00 грн.
Вказані докази були подані відповідачем до суду апеляційної інстанції разом відзив на апеляційну скаргу.
З матеріалів справи вбачається, що позивач,як скаржник був обізнаний про рух справи в апеляційній інстанції, а тому у позивача була можливість ознайомитися з доказами на підтвердження зазначених судових витрат понесених відповідачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції до судового засідання, що відбулося 15.01.2020 та заперечити щодо розміру вказаних витрат на професійну правничу допомогу відповідача.
Однак позивачем не було надано Північному апеляційному господарському суду заперечення щодо розміру витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, на підставі аналізу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з вимог розумності та справедливості, врахувавши обставини справи, а також відсутність в матеріалах справи заперечень позивача щодо розміру витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку щодо доцільності відшкодування позивачем на користь відповідача витрат про надання професійної правничої допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 30  000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами апеляційної скарги
За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" на рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 07.05.2019 у справі №911/2838/18 - без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДСК135" (01042, місто Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 1/27, офіс 304/1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36149655) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандіс Трейд ЛТД" (08631, Київська область, Васильківський район, селище міського типу Глеваха, вулиця Вокзальна, будинок 39, квартира 53; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39416209) 30  000,00 грн. (тридцять тисяч грн 00 коп) судових витрат на професійну правничу допомогу.
Видачу наказу доручити господарському суду Київської області. 
Матеріали справи № 911/2838/18 повернути до господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 22.01.2020.

Головуючий суддя                                                            І.А. Іоннікова 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                Т.І. Разіна