ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 лютого 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №592/7867/19 
Номер провадження 22-ц/816/273/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
у присутності:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Акціонерного товариства «Сумигаз» - адвоката Юрченко  Ірини Миколаївни,
представника відповідача Товариства з обмеженю відповідальністю «Сумигаз збут» - адвоката Щербини Ольги Анатоліївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2019 року ухваленого у складі судді Хитрова Б.В. у м. Суми, повний текст складений 28 листопада 2019 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут» про захист прав споживачів,

                                                      в с т а н о в и в : 

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сумигаз» та ТОВ «Сумигаз» та свої уточнені вимоги мотивував тим, що є побутовим споживачем природного газу. Облік споживчого газу здійснюється побутовим лічильником, покази якого передає оператору ГРМ АТ ОГРС «Сумигаз». За період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року від компанії постачальника природного газу ТОВ «Сумигаз Збут» йому надійшли рахунки на оплату спожитого природного газу, в яких об`єм спожитого природного газу вказано не за показами лічильника, а з врахуванням «коефіцієнту приведення до стандартних умов» із посиланням на п.1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494. Такі дії відповідачів призвели до завищення об`єму спожитого газу в порівнянні з показами лічильника, що, в свою чергу, має наслідком завищення сум на оплату за спожитий газ, що є заподіяною майновою шкодою, розмір якої станом на 19.07.2019 року складає 131,28 грн. Вважає, що Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу поширюється лише на суб`єкти господарювання, які займаються господарсько-виробничою діяльністю та споживають природний газ для виробничих потреб. Облік споживачів газу, які споживають газ для власних побутових потреб, ведеться лише за показами побутових лічильників.  
ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними дії АТ «Сумигаз» по донарахуванню додаткових об`ємів газу до показів лічильника, шляхом «приведення до стандартних умов», що станом на 19.07.2019 року складає 28,7 куб.м; визнати протиправними дії ТОВ «Сумигаз Збут» щодо стягнення з нього плати за додатково нараховані при «приведенні до стандартних умов» об`єми газу, що станом на 19.07.2019 року складає 131,28 грн; зобов`язати ТОВ «Сумигаз Збут» відшкодувати надмірно сплачені кошти у розмірі 131,28 грн, шляхом зарахування їх як передплату за газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 ; заборонити АТ «Сумигаз» вчиняти дії по «приведенню об`єму споживчого газу до стандартних умов» до нього, як до побутового споживача; заборонити ТОВ «Сумигаз Збут» стягувати з нього, як з побутового споживача, плату за обсяг газу, що перевищує значення, визначене за фактичними показами лічильника, а в разі відсутності лічильника, за нормами споживання.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У доводах апеляційної скарги зазначає, що нормами чинного законодавства України для побутового споживача не передбачений обов`язок сплачувати за спожитий газ інакше, ніж за показами лічильника, а встановлений розділом ХV Кодексу ГРС порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії, інші норми Кодексу ГРС та умови укладених Типових договорів не можуть бути підставою для виникнення таких зобов`язань.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Сумигаз збут» заперечив проти її задоволення і зазначив, що дане Товариство лише здійснює нарахування за спожитий природний газ на підставі інформації про об`єм використаного природного газу, приведеного до стандартних умов, яка передана від Оператора ГРМ (АТ «Сумигаз»). Вважає, що Товариство має законодавчо обґрунтовані підстави нараховувати побутовим споживачам плату за газопостачання з врахуванням коефіцієнта приведення об`єму природного газу до стандартних умов.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» заперечив проти її задоволення і зазначив, що дії Акціонерного товариства щодо застосування до побутових споживачів коефіцієнтів приведення об`єму природного газу до стандартних умов є правомірними та повністю відповідають чинному законодавству. Також зазначає, що оскільки позивачу було встановлено лічильник який не обладнано спеціальним пристроєм для автоматичного приведення до стандартних умов показників у разі зміни температури та тиску газу, тому при визначення об`єму спожитого газу необхідно застосовувати коефіцієнт приведення до стандартних умов, визначений у додатках до Методики  приведення об`єму природного газу до стандартних умов та показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом № 116 від 26 лютого 2004 року Міністерства палива та енергетики України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є побутовим споживачем послуг газопостачання та розподілу природного газу та використовує газ для опалення квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , нагріву води та приготування їжі і на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
В квартирі позивача встановлено лічильник, який не обладнаний приладом для вимірювання температури та тиску газу.
Відповідач АТ «Сумигаз»  є оператором газорозподільних  систем (Оператор ГРМ) та здійснює свою діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації на підставі ліцензії на розподіл природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ, виданої за рішенням НКРЕКП № 814 від 19.06.2017 року.
ТОВ «Сумигаз збут» на підставі Статуту та ліцензії, виданої відповідно до постанови Національної комісії (далі НКРЕКП), що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 633 від 11 травня 2017 року є постачальником природного  газу побутовим та не побутовим споживачам.
Законом України «Про ринок природного газу» визначені правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.
На виконання вимог зазначеного закону постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 було затвердженого Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування  газорозподільних  систем.  Пунктом 3, Глави 1 Розділу 1 визначається, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільних систем, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.
Порядок взаємовідносин оператора газорозподільної системи з оператором газотранспортної системи, у тому числі пов`язаних з прийманням-передачею природного газу в точках виходу з газотранспортної системи до газорозподільної системи, зокрема щодо якості та обліку природного газу (у тому числі приладового), а також з обміном даних щодо заявлених і підтверджених обсягів природного газу (номінацій) та фактичних обсягів розподілу і споживання природного газу (алокацій), регулює Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493, договір транспортування природного газу та технічна угода (за наявності), що укладені між сторонами.
Пунктом 1 глави 2 розділу 1Х Кодексу ГРМ передбачено, що величина об`єму (обсягу) приймання-передачі природного газу на межі балансової належності між газотранспортною системою та газорозподільною системою (в точках виходу з газотранспортної системи) визначається відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (ГТС ) та на підставі договору транспортування природного газу, що укладається між Оператором ГТС та Оператором ГРМ за формою Типового договору транспортування природного газу та у порядку, визначеному Кодексом ГТС.
Пунктом 1 глави 2 розділу І Кодексу газотранспортних систем зазначено, що визначення обсягу та фізико-хімічних показників природного газу проводиться за нормальних та стандартних умов. 
Примірний Договір купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов`язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 444 визначає, що розрахунковою одиницею природного газу є 1 куб.метр приведений до стандартних умов: температура (t) = 20 С, тиск природного газу (Р) = 760 міліметрів ртутного стовпчика (101,325 кПа), а кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показниками комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем.
Таким чином, відповідно до п.п.3.1 розділу 3 Типового договору на розподіл природного газу, укладеного між відповідачами у справі за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу  береться 1 м.куб природного газу, приведений до вищезазначених стандартних умов.
Абзацом 6 пункту 3 глави 1 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що оператор ГРМ зобов`язаний за підсумками місяця, але не пізніше 8-го числа, наступного за розрахунковим місяцем, опублікувати на власному сайті фактичні дані щодо розміру середньозваженої вищої теплоти згоряння природного газу за кожним маршрутом; передбачити у платіжних документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача, інформацію про величину коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також розмір спожитого обсягу енергії природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт•год, Гкал, МДж).
Таким чином, на відповідача ТОВ «Сумигаз» покладено обов`язок при комерційному обліку газу, в тому числі, здійснювати окремі процедури: 1) приведення газу до стандартних умов; 2) розрахунок спожитого обсягу енергії природного газу, про який повідомляється споживача в платіжному документі.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що норма Кодексу газорозподільних систем щодо приведення до стандартних умов застосовується виключно при здійсненні перерахунків об`ємів природного газу з кубічних метрів в енергетичні одиниці.
Як вже було встановлено судом , відповідно до п.п.3.1 розділу 3 Типового договору на розподіл природного газу , укладеного між відповідачами у справі за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу  береться 1 м.куб природного газу, приведений до вищезазначених стандартних умов.
Пунктом 6 розділу XV глави 1 Кодексу ГТС визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року №116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.
Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу (далі - Методика) призначена для приведення об`єму природного газу, який вимірюється побутовими лічильниками газу в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу.
Розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці. Такі розрахунки виконуються споживачами газу самостійно.
Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що положення Методики не поширюється на побутових споживачів, оскільки зазначена вище норма Кодексу ГТС пов`язує приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком та процедурою, визначеними Методикою, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до методики.
Кодексом газорозподільних систем передбачено, що споживачем природного газу  є  – фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Тому нормами Кодексу ГТС та Типового договору встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, а оскільки лічильник, встановлений у квартирі позивача не обладнаний таким приладом, тому і розрахунок вартості спожитого газу, починаючи з жовтня 2018 року, проводиться шляхом приведення його об`єму до стандартних умов.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим  судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

                                                           п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського  районного суду м.Суми  від 28 листопада 2019 року в даній справі залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 17 лютого 2020 року.

Головуючий -                                                                                           О. І. Собина
Судді:                                                                                                        О. Ю. Кононенко
                                                                                                                   В. І. Криворотенко