ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11322/19                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції:  
                                                                                                                        Бояринцева М.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
22 січня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді           Костюк Л.О.;                    
суддів:                                 Бужак Н.П., Кобаля М.І..;
за участю секретаря:       Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ», Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від    30 жовтня 2019 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 30 жовтня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року, Приватне акціонерне товариство «ОБОЛОНЬ» (далі - позивач, ПрАТ «ОБОЛОНЬ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.03.2019 № 0001564104.
В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Конституцію України, Податковий кодекс України та зазначає про протиправність застосування до Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» штрафу в розмірі 3     139     180,36 грн. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, оскільки податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (покупцю). Також позивач вказує на повторність проведеної перевірки. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від    30 жовтня 2019 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.03.2019 № 0001564104     в частині застосування штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних у розмірі 1 603     049,50 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги.
В яких апелянти просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та позивач просить - прийняти нову, якою позов задоволити повністю, а відповідач просить - прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. 
Як встановлено судом першої інстанції, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку даних Приватного акціонерного товариства «Оболонь» щодо порушення порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами проведеної перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 06.03.2019 № 553/28-10-41-04/5391057, яким встановлено порушення Приватним акціонерним товариством «Оболонь» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: реєстрацію податкових накладних № 16 від 28.02.2017, № 5500305 від 15.02.2017, № 348 від 28.02.2018, № 18 від 30.04.2017, № 6841118 від 12.04.2017, № 3492 від 30.04.2018, № 3541004 від 10.04.2018, № 3630304 від 03.04.2018, № 3631104 від 11.04.2018, № 3631204 від 12.04.2018, № 3631304 від 13.04.2018, № 3631404 від 14.04.2018, № 3631504 від 15.04.2018, № 3494 від 30.06.2018, № 13 від 01.09.2017, № 14 від 01.09.2017, № 1409 від 14.09.2017, № 342 від 30.09.2017, № 3497 від 30.09.2018, №6841652 від 01.09.2018, № 2418 від 30.11.2017, № 344 від 30.11.2017, № 6841372 від 30.11.2017, № 1002 від 31.01.2017, № 1257131 від 31.01.2017, № 1267831 від 31.01.2017, №15 від 31.01.2017, № 5813101 від 31.01.2017, № 346 від 31.01.2018, № 6841396 від 10.01.2018, №17 від 31.03.2017, № 7803001 від 15.03.2017, № 2252022 від 12.03.2018, № 2252023 від 13.03.2018, № 2252024 від 15.03.2018, № 3491 від 31.03.2018, № 19 від 31.05.2017, № 3493 від 31.05.2018, № 340 від 31.07.2017, № 3495 від 31.07.2018, № 341 від 31.08.2017, № 3496 від 31.08.2018, № 343 від 31.10.2017, № 345 від 31.12.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів. 
На підставі складеного акта перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 № 0001564104, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 31     387     490,46 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 3     138     749,05 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 1     969,07 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 393,81 грн. та за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 125 грн. застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 37,50 грн.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 04.06.2019 № 25687/6/99-99-11-06-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.03.2019 № 0001564104, а скаргу - без задоволення.
Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент перевірки) камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. 
Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Як встановлено під час розгляду справи, контролюючим органом складено акт перевірки від 06.03.2019 № 553/28-10-41-04/5391057 в зв`язку з виявленими порушеннями щодо своєчасності реєстрації податкових накладних. 
Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо акцизних накладних, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками акцизного податку електронними документами.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Як встановлено під час проведеної перевірки та підтверджується матеріалами справи, Приватним акціонерним товариством «Оболонь» не дотримано строків реєстрації наступних податкових накладних:
№ 16 від 28.02.2017 на суму ПДВ 1     449     638,21 грн., кількість днів прострочення - 6,
№ 5500305 від 15.02.2017 на суму ПДВ 2     257,31 грн., кількість днів прострочення - 1,
№ 348 від 28.02.2018 на суму ПДВ 1     465     670,47 грн., кількість днів прострочення - 15,
№ 18 від 30.04.2017 на суму ПДВ 560     080,56 грн., кількість днів прострочення - 8,
№ 6841118 від 12.04.2017 на суму ПДВ 62,33 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 3492 від 30.04.2018 на суму ПДВ 2     851     665,82 грн., кількість днів прострочення - 14,
№ 3541004 від 10.04.2018 на суму ПДВ 587,45 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 3630304 від 03.04.2018 на суму ПДВ 715,02 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 3631104 від 11.04.2018 на суму ПДВ 850,36 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 3631204 від 12.04.2018 на суму ПДВ 737,18 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 3631304 від 13.04.2018 на суму ПДВ 1     036,73 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 3631404 від 14.04.2018 на суму ПДВ 936,29 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 3631504 від 15.04.2018 на суму ПДВ 1     219,33 грн., кількість днів прострочення - 5, 
№ 3494 від 30.06.2018 на суму ПДВ 2     467     757,11 грн.. кількість днів прострочення - 12, 
№ 13 від 01.09.2017 на суму ПДВ 110,74 грн., кількість днів прострочення - 10,
№ 14 від 01.09.2017 на суму ПДВ 126,73 грн., кількість днів прострочення - 10,
№ 1409 від 14.09.2017 на суму ПДВ 333,33 грн., кількість днів прострочення - 10,
№ 342 від 30.09.2017 на суму ПДВ 1     304     213 грн., кількість днів прострочення - 9,
№ 3497 від 30.09.2018 на суму ПДВ 1 825 246,22 грн., кількість днів прострочення - 10,
№ 6841652 від 01.09.2018 на суму ПДВ 161,67 грн., кількість днів прострочення - 11,
№ 2418 від 30.11.2017 на суму ПДВ 670,65 грн., кількість днів прострочення - 28,
№ 344 від 30.11.2017 на суму ПДВ 2     244     346,95 грн., кількість днів прострочення - 7,
№ 6841372 від 30.11.2017 на суму ПДВ 1     298,42 грн., кількість днів прострочення - 27,
№ 1002 від 31.01.2017 на суму ПДВ 20     443,68 грн., кількість днів прострочення - 7,
№ 1257131 від 31.01.2017 на суму ПДВ 13     286,89 грн., кількість днів прострочення - 6,
№ 1267831 від 31.01.2017 на суму ПДВ 42     209,32 грн., кількість днів прострочення - 6,
№ 15 від 31.01.2017 на суму ПДВ 870     718,98 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 5813101 від 31.01.2017 на суму ПДВ 4     737,46 грн., кількість днів прострочення - 6,
№ 346 від 31.01.2018 на суму ПДВ 2     040     292,81 грн., кількість днів прострочення - 11,
№ 6841396 від 10.01.2018 на суму ПДВ 125 грн., кількість днів прострочення - 58,
№ 17 від 31.03.2017 на суму ПДВ 568 760,19 грн., кількість днів прострочення - 9,
№ 7803001 від 15.03.2017 на суму ПДВ 33,77 грн., кількість днів прострочення - 3,
№ 2252022 від 12.03.2018 на суму ПДВ 103,33 грн., кількість днів прострочення - 13,
№ 2252023 від 13.03.2018 на суму ПДВ 298,33 грн., кількість днів прострочення - 13,
№ 2252024 від 15.03.2018 на суму ПДВ 198,33 грн., кількість днів прострочення - 13,
№ 3491 від 31.03.2018 на суму ПДВ 3     009     069,73 грн., кількість днів прострочення - 10,
№ 19 від 31.05.2017 на суму ПДВ 467     197,71 грн., кількість днів прострочення - 7,
№ 3493 від 31.05.2018 на суму ПДВ 2     291 828,27 грн., кількість днів прострочення - 7,
№ 340 від 31.07.2017 на суму ПДВ 146     884,27 грн., кількість днів прострочення - 7,
№ 3495 від 31.07.2018 на суму ПДВ 1     790     404,10 грн., кількість днів прострочення - 5,
№ 341 від 31.08.2017 на суму ПДВ 102 147,11 грн., кількість днів прострочення - 11,
№ 3496 від 31.08.2018 на суму ПДВ 2     339     295,68 грн., кількість днів прострочення - 10,
№ 343 від 31.10.2017 на суму ПДВ 1     770 434,36 грн., кількість днів прострочення - 9,
№ 345 від 31.12.2017 на суму ПДВ 1     731 393,26 грн., кількість днів прострочення - 9.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не заперечується факт затримки реєстрації податкових накладних, проте, позивач наголошує, що нормами податкового законодавства передбачено підстави незастосування штрафний санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у разі, коли податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю), та вказує наступне. 
Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 затверджено Порядок    заповнення податкової накладної (далі - Порядок №1307).
Так, відповідно до пункту 8 Порядку №1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини:
01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);
02 - Складена на постачання неплатнику податку;
03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;
04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;
05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;
06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;
07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;
10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;
11 - Складена за щоденними підсумками операцій;
12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);
13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;
14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;
15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України , над фактичною ціною постачання.
Отже, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.
Системний аналіз положень статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17, від 11 грудня 2018 року у справі № 807/68/18, від 13 серпня 2019 року у справі № 2040/7988/18. 
Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні № 16 від 28.02.2017, № 348 від 28.02.2018, № 18 від 30.04.2017, № 6841118 від 12.04.2017, № 3492 від 30.04.2018, № 3494 від 30.06.2018, № 13 від 01.09.2017, № 14 від 01.09.2017, № 1409 від 14.09.2017, № 342 від 30.09.2017, № 3497 від 30.09.2018, № 6841652 від 01.09.2018, № 2418 від 30.11.2017, № 344 від 30.11.2017, № 6841372 від 30.11.2017, № 1002 від 31.01.2017, № 346 від 31.01.2018, № 6841396 від 10.01.2018, № 17 від 31.03.2017, № 15 від 31.01.2017, № 3491 від 31.03.2018, № 19 від 31.05.2017, № 3493 від 31.05.2018, № 340 від 31.07.2017, № 3495 від 31.07.2018, № 341 від 31.08.2017, № 3496 від 31.08.2018, № 343 від 31.10.2017, № 345 від 31.12.2017, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, містять у верхній лівій частині у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» примітку « 02 - Складена на постачання неплатнику податку», податкові накладні № 3541004 від 10.04.2018, № 3630304 від 03.04.2018, № 3631104 від 11.04.2018, № 3631204 від 12.04.2018, № 3631304 від 13.04.2018, № 3631404 від 14.04.2018, № 3631504 від 15.04.2018, № 1257131 від 31.01.2017, № 1267831 від 31.01.2017, № 5813101 від 31.01.2017, № 7803001 від 15.03.2017, № 2252022 від 12.03.2018, № 2252023 від 13.03.2018, № 2252024 від 15.03.2018 містять у верхній лівій частині у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» примітку « 11 - Складена за щоденними підсумками операцій», що свідчить про те, що зазначені податкові накладні складені на постачання неплатнику податку.
Разом з тим, із податкових накладних вбачається, що позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20 %) та обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0 % відсутня).
Наведене спростовує доводи позивача відносно того, що до Приватного акціонерного товариства «Оболонь» не підлягають застосуванню штрафні санкції за несвоєчасність реєстрації податкових накладних, оскільки в даному випадку відсутні дві обов`язкові складові, які звільняють платника податків від відповідальності за несвоєчасність реєстрації податкових накладних.
Щодо посилання позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом неодноразово проводились камеральні перевірки ПрАТ «Оболонь» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, як вбачається з акту про результати     камеральної перевірки ПрАТ «Оболонь» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за 2017 рік від 27.11.2017 № 4281/28-10-41-04/5391057, акту про результати камеральної перевірки ПрАТ «Оболонь» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за квітень-червень 2018 року від 03.07.2018 № 2001/28-10-41-04/5391057, акту про результати камеральної перевірки даних ПрАТ «Оболонь» щодо порушення порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних наведених в додатку № 1 до акту від 30.10.2018 № 3268/28-10-41-04/5391057, контролюючим органом проводились перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних, виписаних ПрАТ «Оболонь» в період січень-серпень 2017 року, квітень-червень 2018 року, серпень-жовтень 2018 року. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функцій податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль, в тому числі, за своєчасністю реєстрації податкових накладних.
Вказує, що нормами податкового законодавства не передбачено обмежень щодо проведення камеральних перевірок за аналогією з нормою пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, проведення камеральних перевірок податкової звітності та з інших підстав, свідчить що за один податковий період може бути проведено за різним предметом окрема камеральна перевірка.
Відповідно до позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від     05 лютого 2019 року у справі № 824/51/16-а, проведення повторної камеральної перевірки     Податковим кодексом України     не передбачено.
З урахуванням наведеного та враховуючи, що під час проведення камеральної перевірки за результатами якої складено акт від 06.03.2019 № 553/28-10-41-04/5391057, проведено перевірку з одних і тих же підстав та охоплено період, який вже підлягав перевірці, суд приходить до висновку про протиправність проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних, виписаних в період січень-серпень 2017 року, квітень-червень 2018 року, серпень-жовтень 2018 року. 
Таким чином до позивача не підлягають застосуванню штрафні санкції за несвоєчасність реєстрації податкових накладних, у відношенні яких вже проводилась перевірка та не встановлено порушення вимог податкового законодавства. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що на момент проведення попередніх перевірок податкові накладні не були зареєстровані, оскільки вказані обставини спростовуються висновками акту перевірки. Так, зокрема, податкова накладна № 16 від 28.02.2017 зареєстрована у березні 2017 року, відповідно на момент проведення перевірки у листопаді 2017 року наведені обставини були відомі контролюючому органу. 
На пвжставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не є правомірним в частині застосування штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних № 16 від 28.02.2017, № 5500305 від 15.02.2017, № 18 від 30.04.2017, № 6841118 від 12.04.2017, № 3492 від 30.04.2018, №3541004 від 10.04.2018, № 3630304 від 03.04.2018, № 3631104 від 11.04.2018, № 3631204 від 12.04.2018, № 3631304 від 13.04.2018, № 3631404 від 14.04.2018, № 3631504 від 15.04.2018, № 3494 від 30.06.2018, № 3497 від 30.09.2018, № 6841652 від 01.09.2018, № 1002 від 31.01.2017, № 1257131 від 31.01.2017, № 1267831 від 31.01.2017, № 15 від 31.01.2017, №5813101 від 31.01.2017, № 17 від 31.03.2017, № 7803001 від 15.03.2017, № 19 від 31.05.2017, № 3493 від 31.05.2018, № 340 від 31.07.2017, № 341 від 31.08.2017, № 3496 від 31.08.2018.
Наведена позиція суду також ґрунтується на висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 20.06.2019 у справі № 826/9631/16. 
Та звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».
На підставі зазначеного, колегія суддів зазначає, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби під час розгляду даної адміністративної справи не доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення 28.03.2019 № 0001564104 в частині застосування штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних у розмірі 1 603     049,50 грн.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень    та    у спосіб, що визначені    Конституцією    та    законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод    та    інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.        
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ», Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від    30 жовтня 2019 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.
(Повний текст виготовлено - 27 січня 2020 року).

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль