ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/263/20 Справа № 199/9888/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
за участю секретаря судового засідання – Літвінової А.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року по справі за позовом Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

                                В С Т А Н О В И Л А:
       КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просило, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 . 
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року позов КП «Жілсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволено повністю. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням: кімнатою АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат (а.с.98-102).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Просить, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в позові (а.с.106-113).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно ордеру № 140 на жилу площу в гуртожитку № 3, виданого на ім`я ОСОБА_1 , останньому надано право на зайняття з родиною з 1 особи жилої кімнати № 206 площею 16,5 м. Ордер видано на підставі спільного рішення адміністрації та Профспілкового комітету і договору найму жилого приміщення від 14.06.2001 (а.с. 73).
КП «Жилсервіс» Дніпровської міської ради діє на підставі статуту (директор ОСОБА_2 ) та є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_3 (а.с.6,15,16,17-22,23).
Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 гуртожиток з 14.09.2001, що підтверджується довідкою № 3089 від 16.10.2018, виданою директором КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради Сорокіною І.В., паспортистом КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради ОСОБА_3 , а також відповідною інформацією на запит суду (а.с.7, 32).
Згідно актів від 16.05.2018, 09.08.2018, складених комісією КП «Жилсервіс» ДМР у складі Фенько А.С., ОСОБА_4 , акту від 01.10.2018, складеного комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР у складі Фенько А.С., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , копії яких долучені до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не проживає у зазначеній вище кімнаті багато років, кімната опечатана (а.с.8,9,10).
Згідно акту від 21.03.2019, складеного комісією КП «Жилсервіс» ДМР у складі Фенько А.С., ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , в присутності наймачів кімнати № 532 ОСОБА_7 , кімнати № 334 ОСОБА_8 , кімнати №108 ОСОБА_9 , кімнати № 724 ОСОБА_10 , оригінал якого долучено до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не проживає у кімнаті протягом 12 місяців, місцезнаходження його не відоме (а.с.69).
Відповідно до довідки від 16.10.2018, виданої директором КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради Сорокіною І.В., бухгалтером КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради Негода Ю.Ю., копія якої долучена до матеріалів справи, наданої ОСОБА_1 в тому, що на його ім`я на 1 (одну) особу у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , відкритий особистий рахунок № НОМЕР_1 та з 01.08.2017 нарахування комунальних послуг було призупинено за актом майстра ОСОБА_11 , кімната опечатана. Заборгованість на 16.10.2018 складає 2275 грн. 18 коп. (а.с.11).
Як встановлено на підставі долучених представником позивача повідомлень ТОВ «ЄРЦ КП» про сплату за комунальну послуги, які вилучені з-під ручки дверей кімнати № 206 21.03.2019 в кількості 8-ми штук за період червня 2018 року по лютий 2019 року; запрошення про участь у виборах Президента України в березні 2019 року; рахунку про заборгованість за січень 2019 року ТДВ «Дніпрокомунтранс» та фото, на підтвердження того, що вказані документи дійсно знаходились під ручкою дверей кімнати № 206 (а.с.60-68, 70), вказані документи тривалий час знаходились під ручкою дверей кімнати № 206 та їх ніхто не забирав.
Також обставини того, що відповідач не проживає в кімнаті гуртожитку підтверджено поясненнями свідків, які надані в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач понад року не проживає в кімнаті АДРЕСА_1 , що підтверджується зібраними доказами у справі та підстав, передбачених ч. 3 ст. 71 ЖК УСРС, відповідно до яких за відповідачем зберігалося би жиле приміщення при його тимчасовій відсутності судом встановлено не було, тому суд погодися із слушністю доводів позивача в тій частині, що реєстрацією місця проживання відповідача у кімнаті, в якій фін фактично не мешкає, створюються перешкоди в наданні жилого приміщення особам, які його потребують, у зв`язку з чим порушені права підлягають поновленню у спосіб, визначений позивачем (ст. 16 ЦК України). 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів (ч.1 ст. 9 ЖК УРСР).
За ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ч. 2 ст. 61 ЖК УРСР).
Згідно ч. 1 ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.
За ч. 1 ст. 128 ЖК УРСР порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України.
Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток (ч. 2 ст. 128 ЖК УРСР).
Відповідно до ст. 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.
За ч. 1 ст. 130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:
1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою;
2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;
3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;
4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків;
5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;
6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому;
7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.
Судом першої інстанції встановлено і не спростовано доводами апеляційної скарги, що відповідач понад року не проживає в кімнаті АДРЕСА_1 .
Як в суді першої інстанції так і апеляційної, відповідач посилається на те, що акти про його непроживання у гуртожитку не мають доказової сили, а також те, що він звертався до позивача із запитом про видачу довідки про те, з яких підстав йому було відключено подачу електроенергії. Однак, колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи, оскільки вони не підтверджують факту проживання відповідача за адресою його реєстрації – в спірному житловому приміщенні та суд розцінює їх як намагання уникнення від юридичної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги зводяться в цілому до порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що не стало підставою для прийняття неправильного по суті рішення. 
Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, на законність судового рішення не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали підстави для спростування висновків суду першої інстанції.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: