ПОСТАНОВА
Іменем України

11 лютого 2020 року
Київ
справа № 352/1503/17
провадження № К/9901/49166/18

Верховний Суд у складі колеги суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н. В., суддів: Берназюка Я.О., Железного І.В.,
при секретарі Буденку В.В.,
за участю Іванюка М.П., представника позивача Дем`яніва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови підтвердити трудовий стаж та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Святецького В.В., Довгополова О.М., Пліша М.А. від 6 березня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови підтвердити трудовий стаж та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:
визнати незаконною відмову Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області підтвердити ОСОБА_1 трудовий стаж роботи за період з 1 січня 1996 року по 29 березня 1997 року, як період перебування у відпустці по догляду за дитиною;
зобов`язати Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України                    Івано- Франківської області зарахувати період роботи період з 1 січня 1996 року по     29 березня 1997 року до страхового стажу.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від                      4 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано неправомірною відмову Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у підтвердженні ОСОБА_1 трудового стажу роботи за період з 1 січня 1996 року по 29 березня 1997 року як період перебування у відпустці по догляду за дитиною.
Підтверджено ОСОБА_1 трудовий стаж роботи за період з 1 січня 1996 року по           29 березня 1997 року як період перебування у відпустці по догляду за дитиною. Зобов`язано Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України                   Івано- Франківської області зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи за період з 1 січня 1996 року по 29 березня 1997 року як період перебування у відпустці по догляду за дитиною до страхового стажу.

3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили, що працювали разом з позивачем у колгоспі (селянська спілка «Радчанська») у вказаний період, та зазначили, що з 1 січня 1996 року по 1 квітня 1997 року ОСОБА_1 перебував у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, факт перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною у спірний період підтверджується витягом із наказу № 138 від 24 жовтня 1994 року, відповідно до якого дружина позивача ОСОБА_4 перебувала у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років з 20 жовтня 1994 року, та витягом із наказу № 153 від                        25 грудня 1995 року, відповідно до якого дружина позивача ОСОБА_4 вийшла на роботу у зв`язку із сімейними обставинами з 1 січня 1996 року до закінчення відпустки по догляду за дитиною.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2018 року апеляційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області було задоволено.
Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 4 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

5. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що єдиним документом, який
підтверджує перебування особи у відпустці по догляду за дитиною є відповідний наказ власника або уповноваженого органу. Ні наказу, ні доказів отримання допомоги у відповідності до вимог Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» позивачем надано не було. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що показами свідків може підтверджуватися лише трудовий стаж особи, а не факт перебування працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, а тому відсутні підстави для підтвердження трудового стажу роботи за період з 1 січня 1996 року по 29 березня 1997 року, як періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною, на підставі показань свідків немає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від б березня
та залишити в силі постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від б березня 2018 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. З б лютого 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції», яким розширено коло осіб, які мають право дострокового виходу на пенсію за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінкам 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років-у жінок.
ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії як учаснику антитерористичної операції, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу, необхідного для даного виду пенсії. Загалом позивачу зараховано страхового стажу 24 роки 7 місяців та 22 дні.
Стаж роботи у колгоспі за період 15 липня 1979 року по 17 квітня 1980 року, з                      1 січня 1992 року по 31 грудня 1993 року, з 1 січня 1995 року по 31 грудня 1996 року обчислено відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності у громадському господарстві враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Позивач зазначає, що з 1 січня 1996 року по 1 квітня 1997 року він перебував у відпустці по догляду за дитиною - дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трьох років, однак у трудовій книжці не було зроблено відповідного запису.
27 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про підтвердження трудового стажу з 1 січня 1996 року по 29 березня 1997 року як перебування у відпустці по догляду за дитиною на підставі поданих ним документів та показань свідків.
Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 16 серпня 2017 року № 34/і-15 повідомило позивача про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на те, що документи колгоспу ім. Леніна (з 1992 року селянська спілка «Радчанська») зберігаються в архівному відділі Тисменицької РДА, в яких зазначені відомості про прийняття та звільнення позивача з роботи, а також про кількість відпрацьованих людиноднів.

8. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що згідно статей 179,181 Кодексу законів про працю додаткова відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною може бути використана повністю або частинами також батьком дитини. Частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років і додаткова відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині четвертій статті 179 цього Кодексу, повністю або частинами в межах встановленого строку і оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.
Час частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років і додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років зараховується як в загальний, так і в безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю.
Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Пунктом 2 Порядку № 637 передбачено, що у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно із пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в  установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

10. Тисменицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано- Франківської області подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2018 року, в якому воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Відповідно до абзацу 6 пункту 3 Перехідних положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, інваліда війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, інваліда війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»», відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

12. Згідно із частинами 3-7 статті 179 Кодексу законів про працю України за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Підприємства, установи та організації за рахунок власних коштів можуть надавати жінкам частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості.
Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років не надається, якщо дитина перебуває на державному утриманні, крім прийомних дітей у прийомних сім`ях та дітей-вихованців у дитячих будинках сімейного типу.
У разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов`язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною.

12. Відповідно до статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.
Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

14. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

15. Згідно із пунктом 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

16. Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що «за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

17. Згідно із частинами 1, 3 статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (в редакції станом на 1996 рік) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку мають працюючі  жінки, жінки, які навчаються з відривом від виробництва, жінки, звільнені з роботи у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації, і жінки, зареєстровані у державній службі зайнятості як безробітні.
Право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення  нею трирічного віку мають батько дитини, бабка, дід або інший працюючий родич, які фактично здійснюють догляд за дитиною. 

18. Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (в редакції станом на 1996 рік)допомога по догляду за дитиною до досягнення  нею  трирічного віку надається працюючим жінкам і особам, зазначеним у  статті  22 цього Закону, у розмірі 100 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від стажу роботи.

19. Статтею 24 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (в редакції станом на 1996 рік)підставою для призначення працюючій жінці (батькові дитини, бабці, дідові, іншому працюючому родичу, які фактично здійснюють догляд за дитиною) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є надана їй у межах установленого строку і оформлена наказом власника або уповноваженого ним органу частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

21.  Аналіз норм Кодексу законів про працю України дає підстави для висновку про те, що відпустка для догляду за дитиною може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, який фактично доглядає за дитиною.

22. Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

23. Підставою для призначення працюючому батькові дитини, який фактично здійснює догляд за дитиною допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є надана йому у межах установленого строку і оформлена наказом власника або уповноваженого ним органу частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною.

24. Позивачем не надано наказу власника або уповноваженого ним органу про надання йому часткової оплачуваної відпустки по догляду за дитиною.

25. Порядком № 637 передбачено, що показами свідків може підтверджуватися лише трудовий стаж особи, а не факт перебування працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

26. Оцінивши в сукупності наявні у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 період з 1 січня 1996 року по 29 березня 1997 року як період перебування у відпустці по догляду за дитиною до страхового стажу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 243, 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,                            а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від                                           6 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Коваленко

судді                                                                                             Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний