ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/4474/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., 

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЕНС ТРЕЙД" (далі - ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД", скаржник)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 (головуючий - суддя Борисенко І.І.) та
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 (головуючий - суддя Смірнова Л.Г., Майданевич А.Г., Кропивна Л.В.), прийнятих за результатами розгляду
заяви ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 

у справі № 910/4474/17

за позовом Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ, позивач)
до 1) Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця");
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ АЕРО ДЖЕТ" (нова назва товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛЕНС ТРЕЙД"),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство інфраструктури України,
про визнання правочину недійсним.

1. Історія справи 

1.1. У березні 2017 року НАБУ звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 29.03.2016 №3 до договору поставки від 18.03.2016 №ЦЗВ-14-00816-01, укладеної Філією "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська Залізниця" та ТОВ "ВОГ АЕРО ДЖЕТ".

1.2. Позовні вимоги мотивовано тим, що оспорювана додаткова угода суперечить пункту 2 частини п`ятої статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", а тому така додаткова угода має бути визнана недійсною на підставі частини першої статті 215, частини першої статті 203 Цивільного кодексу України. Також, позивач зазначав, що оспорювана додаткова угода не відповідає/суперечить інтересам держави, а тому така додаткова угода також має бути визнана судом недійсною на підставі статті 228 Цивільного кодексу України та статті 207 Господарського кодексу України.

1.3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі №910/4474/17, залишеними без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 та Верховного Суду від 15.03.2018, позовні вимоги НАБУ задоволено повністю. Визнано недійсною додаткову угоду від 29.03.2016 №3 до договору поставки від 18.03.2016 № ЦЗВ-14-00816-01, укладену між Філією "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "ВОГ АЕРО ДЖЕТ".

1.4. ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" звернулось до суду першої інстанції про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі №910/4474/17 за нововиявленими обставинами.

1.5. Заяву мотивовано тим, що висновком експерта від 18.09.2018 встановлені обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, а саме: ціни на кожну із марок дизельного палива, які були предметом поставки на ринку станом на дату укладення Додаткової угоди №2 (25.03.2016) та Додаткової угоди №3 (29.03.2016). Такі обставини вказують на те, що на ринку мали місце коливання на кожну із таких марок в сторону збільшення ціни в період з 25.03.2016 по 29.03.2016, що є підставою для відмови у задоволенні позову.             

1.6. Під час розгляду заяви судом першої інстанції ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" долучено до матеріалів справи, зокрема висновок експерта від 17.12.2018 № 22851 з проханням врахувати його при вирішенні справи. 

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019, у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі №910/4474/17 відмовлено. 

2.1.1. Судові рішення мотивовано недоведеністю скаржником наявності нововиявлених обставин.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги 

3.1. У касаційній скарзі ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД", посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2017, скасувати це рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" 

4.1. Місцевий та апеляційний господарські суди:

4.1.1. неправильно застосували положення статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

4.1.2. дійшли помилкового висновку про те, що наданий висновок експерта є переоцінкою доказів, які вже оцінювались судом;

4.1.3. суд апеляційної інстанції неправомірно допустив до участі у судовому засіданні представника НАБУ, який з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 05.06.2019 № 4-р(ІІ)/2019 втратив статус сторони у судовому процесі.

5. Позиція інших учасників справи 
5.1. У відзивах на касаційну скаргу НАБУ та Міністерство інфраструктури України заперечують проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просять скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

6.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

7.1. Предметом розгляду є заява ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у цій справі за нововиявленими обставинами.

7.2. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. 

7.3. Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано статтею 320 ГПК України, відповідно до якої рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
7.4. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

7.5. Першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

7.6. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу рішення суду. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.

7.7. Водночас нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акта, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

7.8. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

7.9. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

7.10. Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи.
7.11. Верховний Суд під час розгляду касаційної скарги враховує, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

7.11. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

7.12. Як установлено судами попередніх інстанцій, звертаючись із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 за нововиявленими обставинами, ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" посилався на висновки експертів від 18.09.2018 № 19/13-1/29-СЕ/18 та від 17.12.2018 № 22851, які, на його думку, є нововиявленою обставиною і не є новими доказами у цій справі. 

7.13. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції врахував обставини справи, зокрема встановив, що приймаючи рішення, судами було надано оцінку доказам у справі, у тому числі висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 15.08.2016 № 11704/16-53, листам ДП «Держзовнішінформ» від 23.03.2016 № 116/139-2 та від 29.03.2016 № 116/195, а також надавши оцінку висновку експерта від 17.12.2018 № 22851, дійшов висновку, що фактично підставою для подання заяви за нововиявленими обставинами ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" є переоцінка зазначених у справі доказів, яким вже була надана оцінка з боку суду першої інстанції у процесі розгляду справи, та надання судом оцінки новим доказам, які не оцінювалися судом щодо обставин та вже були встановлені судом першої інстанції (коливання ринкових цін на дизельне паливо у спірний період).

7.14. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції та додатково зазначив, що висновки експертів від 18.09.2018 № 19/13-1/29-СЕ/18 та від 17.12.2018 № 22851 не існували на час розгляду справи, а тому фактично є переоцінкою доказів, які вже оцінювались судом та були предметом дослідження в порядку апеляційного та касаційного оскарження рішення місцевого суду. 

7.15. Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

7.16. Надаючи оцінку висновкам експертів від 18.09.2018 № 19/13-1/29-СЕ/18 та від 17.12.2018 № 22851, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці висновки не можуть вважатись доказом у справі на підтвердження наявності нововиявлених обставин.

7.17. Аргументи касаційної скарги переважно стосуються заперечення обставин, встановлених судами, та спростування здійсненої ними оцінки доказів у справі.

7.18. Отже, висновки місцевого та апеляційного судів про неналежність зазначених висновків експертів саме як доказу, що підтверджує нововиявлені обставини, є правильними, оскільки ці висновки за своєю правовою природою є новими доказами, подані стороною, яка приймала участь у розгляді справи. 

7.19. Верховний Суд також не приймає до уваги доводи касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які полягали у неправомірному допуску до участі у судовому засіданні представника НАБУ, як необґрунтовані та безпідставні. 

7.20. ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД", звертаючись з відповідним клопотанням про не допуск представника НАБУ до участі у судовому засіданні, послалося на те, що положення пункту 13 частини першої статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" визнані 05.06.2019 Конституційним Судом України неконституційними щодо права НАБУ звертатися з позовами про визнання угод недійсними, у зв`язку з чим, на думку скаржника, НАБУ втратило право і на участь у судових засіданнях, яке належить тільки учасникам справи. 

7.21. Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент звернення з позовом НАБУ було належним позивачем та діяло відповідно до вимог Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", а тому відсутні правові підстави не допускати представників НАБУ до участі у судових засіданнях під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. 

7.22. У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

7.23. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

8.1. Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" не спростувало наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

8.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

8.3. Касаційний господарський суд бере до уваги доводи, наведені у відзивах НАБУ та  Міністерства інфраструктури України на касаційну скаргу як такі, що узгоджуються із встановленими судами обставинами справи.

9. Судові витрати

9.1. Понесені ТОВ "ВОЛЕНС ТРЕЙД" у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

9.2. Третя особа Міністерство інфраструктури України звернулась до Верховного Суду із заявою про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом касаційної скарги та просить стягнути з скаржника понесені Міністерством судові витрати у розмірі 69 грн. До заяви додано розрахунок суми заборгованості, описи вкладень у цінні листи та копії фіксальних чеків на загальну суму 69 грн, які підтверджують направлення відзиву на касаційну скаргу сторонам у справі. 

9.3. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

9.4. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

9.5. Водночас, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги (частина тринадцята статті 129 ГПК України).

9.6. Зважаючи на те, що позовні вимоги у цій справі задоволено та покладено судові витрати на відповідача-1 та третя особа не заперечувала проти задоволення позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви третьої особи.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЕНС ТРЕЙД" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019  у справі                № 910/4474/17 - без змін.

2.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЕНС ТРЕЙД" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 18, код ЄДРПОУ 38092255) на користь Міністерства інфраструктури України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, код ЄДРПОУ 37472062) судові витрати в розмірі 69 (шістдесят дев`ять) гривень. 

Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       Т. Малашенкова 
Суддя                                                                                                       І. Бенедисюк
Суддя                                                                                                                       І. Булгакова