ПОСТАНОВА
Іменем України

11 лютого 2020 року 
Київ
справа №808/1043/17
адміністративне провадження №К/9901/23575/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача Жука А.В.
Суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши у попередньому судовому засідіння адміністративну справу №808/1043/17
за позовом прокуратури Запорізької області до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою прокуратури Запорізької області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Панченко О.М., суддів Іванова С.М., Чередниченка В.Є.), -
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У квітні 2017 року позивач звернувся до суду першої з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Miністерства юстиції України Рубель I.B. про накладення штрафу 22.03.2017 у виконавчому провадженні  №51632150
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що час винесення оскаржуваного рішення державним виконавцем не враховано обставини, що унеможливлюють виконання прокуратурою області судового рішення по справі №808/181/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного      прогулу. Посилається на приписи статті 7 Закону України «Про прокуратуру» та вказує,  що у  зв`язку з утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міськрайонних прокуратур, Генеральною прокуратурою України внесено до структури та штатного розпису прокуратури Запорізької області (наказ від 23.09.2015 №80ш), а саме виключено штатні розписи, зокрема, прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя та включено штатні розписи Бердянської, Енергодарської, Мелітопольської Токмацької місцевих прокуратур, Заапорізьких місцевих прокуратур №1, №2 та №3.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3. Постановою 3anopiзького  окружного адміністративного суду 06.07.2017 позовні вимоги задоволено.
4. Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки:
- відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" 02.06.2016 №1404-VІІІ безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин. Прокуратура Запорізької області з поважних причин не могла виконати постанову суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня у штатному розписі Прокуратури Запорізької області та в органі, діяльність якого припинена з 15.12.2015, що під час судового розгляду представником не заперечувалось;
- прокуратура Запорізької області зверталась до державного виконавця в порядку статей 12, 35 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XlV  від 21.04.1999 про відкладення провадження виконавчих дій, проте, матеріали справи не містять жодного доказу про належне реагування відповідачем як на звернення позивача від 28.07.2016 №11-451вих16, так i на звернення від 26.08.2016 №11-535вих16;
- позивачем, з метою визначення способу виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 18.05.2016 у справі №808/181/16, до суду направлено заяву про роз`яснення судового рішення. Позивач звертався із листами до Генерального прокурора України щодо надання роз`яснення з приводу можливості поновлення ОСОБА_1 на будь-якій рівнозначній посаді в органах прокуратури Запорізької області. Позивача повідомлено, що вказана особа підлягає поновленню на посаді з якої її звільнено, разом з тим, яким саме чином це необхідно здійснити, прокуратуру області не проінформовано.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 18.10.2017 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції  України задоволено.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду 06.07.2017 у справі №808/1043/17 скасовано.
В задоволенні позовних вимог відмовлено.
6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу від 22.03.2017 у виконавчому провадженні № 51632150 прийнята державним виконавцем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
7. Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржену постанову прийнято державним виконавцем у виконавчому провадженні № 51632150 лише 22.03.2017, що свідчить про відсутність впливу зазначеної обставини на можливість прокуратури Запорізької області виконати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 у справі №808/181/16, оскільки виконавче провадження було відкрито державним виконавцем за заявою стягувача 12.07.2016, в якій було зазначено, що боржник повинен самостійно виконати рішення суду негайно.
8. Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що у відповідача були наявні підстави для прийняття оскаржуваного рішення на підставі вимог, встановлених у статтях 75, 76 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
9. Прокуратура Запрізької області (касатор) 06.11.2017 подала касаційну скаргу, в якій просить:
Скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного  адміністративного суду 18.10.2017 та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду 06.07.2017 у справі №808/1043/17.
У касаційній скарзі заявлено клопотання щодо розгляду справи за участю позивача.
Рух адміністративної справи у суді касаційної інстанції 
10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України 06.12.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою прокуратури Запорізької області та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого судової справи між суддями     31.05.2019 для розгляду справи №808/1043/17 визначено колегію суддів у складі:  головуючий суддя Жук А.В., суддів Мартинюк Н М., Мельник-Томенко Ж.М.
Ухвалою судді від 06.02.2020 справу прийнято до свого провадження зазначеною колегією суддів та призначено до попереднього розгляду в суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.
ІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу
11. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судове рішення апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема позивач вказує, що прокуратура Запорізької області з поважних причин не могла виконати постанову суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня у штатному розписі прокуратури Запорізької області та в органі, діяльність якого припинена з 15.12.2015.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12. Судами попередніх інстанції встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 по справі №808/181/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області про визнання протиправним скасування наказу, поновлення на pоботі, стягнення середнього заробітку вирішено, зокрема, поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури району м. Запоріжжя з 15.12.2015.  Допустити негайне виконання постанови суду в поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя та в межах суми нарахування та виплати середнього заробітку за один місяць.
13. Запорізьким окружним адміністративним судом 15.06.2016 видано виконавчий лист по адміністративній справі №808/181/16 про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя.
14. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 12.07.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51632150 з примусового виконання виконавчого листа №808/181/16, виданого 15.06.2016 Запорізьким окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя  з 15.12.2015.
15. 28.07.2016 від прокуратури Запорізької області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла заява про роз`яснення судового  рішення, в якій зазначено, що посада прокурора Прокуратури Ленінського району        м. Запоріжжя, з якої ОСОБА_1 була звільнена - відсутня, відтак суду слід роз`яснити судове рішення в частині, що стосується поновлення останньої на роботі.
16. Суд апеляційної інстанції, розглянувши доводи заявника, дійшов висновку, що заява про роз`яснення           постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 задоволенню не підлягає, про що 14.09.2016 винесено відповідну ухвалу.
17. Крім того, 28.07.2016 на адресу відповідача від прокуратури Запорізької області надійшло клопотання (вх. №11-451вих-16) в порядку статей 12, 35 Закону України «Про виконавче провадження», у якому, зокрема, повідомлялось, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 за вказаним виконавчим листом прокуратурою отримано лише 25.07.2016, а саме через 13 днів з дати винесення, а також про направлення 25.07.2016 до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду звернення прокуратури з метою роз`яснення судового рішення. З огляду на викладене, з урахуванням несвоєчасного отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження, звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, керуючись ст. 12, 35 Закону України «Про виконавче провадження», прокуратура просила відкласти виконавчі дії за виконавчим листом №808/181/16 на 10 робочих днів.
18. В ході проведення виконавчих дій у межах виконавчого провадження ВП №51632150 державним виконавцем 10.08.2016 за вих. №20.1-51632150-494/20 та 26.01.2017 за вих. №20.1/51632150/20 на адресу прокуратури Запорізької області направлено вимоги щодо виконання  рішення суду по справі №808/181/16 та у paзi його невиконання надати пояснення з цього приводу, у яких додатково із посиланням на приписи статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» наголошувалось про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду, які отримані позивачем 19.08.2016 та 06.02.2017 відповідно.
19. На виконання вищевказаних вимог державного виконавця позивачем листами від 26.08.2016 №11-5З5вих16 та від 09.02.2017 №11-503вих-17 повідомлено старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя Запорізької області з 15.12.2015 не є можливим, оскільки з 15.12.2015 вказаної прокуратури у штатному розписі прокуратури не існує.
20. З матеріалів справи вбачається, що з метою вирішення питання поновлення ОСОБА_1 на вказаній у судовому рішенні посаді, а також виконання рішення суду, позивачем 07.10.2016 Генеральному прокурору України направлено лист №11-617вих-16 щодо надання роз`яснень з приводу поновлення ОСОБА_1 на будь-якій рівнозначній посаді в органах прокуратури Запорізької області, за результатами розгляду якого листом Генеральної прокуратури від 16.12.2016 №11/1/2-2052вих-16  роз`яснено, що незаконно звільнений працівник поновлюється на посаді, зазначеній в рішенні суду.    У разі скорочення посади, яку він обіймав, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику іншу посаду відповідно до його кваліфікації, а у разі відсутності такої посади або незгоди працівника із запропонованою посадою у встановленому законом порядку розпочати процедуру звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці з додержанням вимог, передбачених трудовим законодавством. 3 огляду на викладене вказано, що на виконання постанови Дніпропетровського апелляційного адміністративного суду 18.05.2016 ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя.
21. Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель l.B., винесено постанову від 22.03.2017 ВП №51632150 про накладення на прокуратуру Запорізької області штрафу у розмірі 5 100,00 грн. на підставі статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання без поважних причин рішення суду. Вказана постанова направлена на адресу боржника у виконавчому провадженні супровідним листом 22.03.2017 №20.1/51632150/8 та отримана 10.04.2017 (вх №11-14988вх17).
22. Вважаючи протиправною постанову відповідача про накладення штрафу позивач звернувся до суду із даним позовом про її скасування.
23. У подальшому 06.04.2017 Прокуратура Запорізької області звернулась до Ректора Національної академії прокуратури України (лист №11-746вих-17) та начальника правового забезпечення Генеральної прокуратури України (лист №11-745вих-17) стосовно надання роз`яснень щодо способу виконання суду в поновлення ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що судом апеляційної інстанції поновлено ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня у штатному розписі прокуратури Запорізької області та в органі, діяльність якого припинена з 15.12.2015.
24. На адресу позивача 26.04.2017 надійшов лист Національної академії прокуратури України (вх. №11-17306вх-17), у якому за результатами системного аналізу норм законодавства та судових рішень для завершення виконавчого провадження і поновлення ОСОБА_1 на роботі запропоновано виконати такі дії:
- видати наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя з 15.12.2015;
- внести до трудової книжки (згідно з п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зокрема, визнається недійсним запис про звільнення). 
Надалі запропоновано попередити ОСОБА_1 про наступне на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці в штатному (відсутність в штатному розписі прокуратури  Запорізької області посади прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя) та одночасно запропонувати їй інші рівнозначні вакантні посади. У рaзi надання нею згоди на продовження роботи та встановленим Законом України «Про прокуратуру» (розділ V) вимогам для зайняття посади прокурора вирішити питання щодо переведення (призначення) на відповідну посаду.
ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
25. Конституція України.
25.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування,  їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25.2. Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення зокрема, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність встановлену законом.
26. Закон України «Про виконавче провадження» №606-XІV 21.04.1999  (далі закон №606-XІV)
26.1. За приписами статті 1 Закону №606-XІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових ociб) - це сукупність дій органів і посадових ociб, визначених у цьому Законі, що спрамовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових oci6), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у визначених цим Законом, нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
26.2 Частинами першою та другою статті 11 Закону №606-XІV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного i в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом i цим Законом.
26.3. У відповідності до пункту 1 частини другої статті 17 Закону №606-XІV примусове виконання державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів,  якими, зокрема, є виконавчі листи, що видаються судами, i накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та  рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті. 
26.4. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження (пункт 1 частини першої, частина третя статті 19 Закону №606).
26.5. За нормами частини першої статті 25 Закону 606-XІV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ i відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, i пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
26.6. Статтею 35 Закону №606-XlV встановлено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у раз несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи          на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
26.7. Виконання рішення про поновлення на роботі врегульоване положенням статті 76 Закону №606-XІV, згідно з якою рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконуються негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачи відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, або уповноваженим органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У paзi невиконання власником підприємства, установи, або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.
27. Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ, набрав чинності 05.10.2016), 
27.1. Відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
27.2. Згідно ч.1 ст.65 Закону №1404-VІІІ про поновлення на pоботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.
27.3. Згідно ч.2 ст.65 Закону №1404-VІІІ рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
27.4. Відповідно до ч.1 ст.63 закону №1404-Vlll за рішенням, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
27.5. Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404-Vlll у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
27.6. Відповідно до ч.1 ст.75 Закону № 1404-Vlll у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язую боржника виконати певні дії та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових oci6 - 200 неоподатковуваних мінімумів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів громадян та встановлює новий строк виконання.
V. ПОЗИЦЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
28. Оцінюючи обгрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з таких міркувань.
29. З матеріалів справи вбачається, що за заявою стягувача 12.07.2016 державним виконавцем відповідно до вимог статей 11, 19, 25 закону №606-XІV винесена постанова про відкритті виконавчого провадження ВП №51632150, в якій було зазначено, що боржник повинен самостійно виконати рішення суду негайно.
30. Відповідачем винесено постанову від 22.03.2017 ВП №51632150 про накладення на прокуратуру Запорізької області штрафу у розмірі 5 100,00 грн. на підставі статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання без поважних причин рішення суду.
31. Верховний Суд підтримує висновок суду першої інстанції, що накладення штрафу відповідно до вказаних положень Закону № 1404-Vlll має бути здійснено  державним виконавцем у разі не виконання судового рішення про поновлення на роботі без поважних причин. Зокрема на думку суду першої інстанції та позивача у справі не виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 у справі №808/181/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді обумовлено тим, що позивач не міг виконати постанову суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня у штатному розписі Прокуратури Запорізької області та в органі, діяльність якого припинена з 15.12.2015.
32. Проте Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що зазначені обставини не можуть свідчити про поважність наявних підстав для невиконання судового рішення з тих підстав, що  згідно вимог статті 76 Закону №606-XІV рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконуються негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачи відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, або уповноваженим органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
33. Крім того, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що посилання суду першої інстанції на відсутність відповіді державного виконавця на клопотання позивача про відкладення провадження виконавчих дій є безпідставним, оскільки положення Закону №606-XlV не містять обов`язку державного виконавця відкласти провадження виконавчих дій та правомірність ненадання відповіді державним виконавцем не е предметом спору у цій справі. 
34. Крім того, оскаржену постанову було прийнято державним виконавцем у виконавчому провадженні №51632150 лише 22.03.2017, що свідчить про відсутність впливу зазначеної обставини на можливість Прокуратури Запорізької області виконати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 у справі №808/181/16. При цьому колегія суддів Верховного Суду зазначає, що дане клопотання на адресу відповідача від прокуратури Запорізької області надійшло 28.07.2016, а оскаржувану постанову прийнято 22.03.2017.
35. Відповідно  до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тобто, поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надаються та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому, повноваження суду при вирішенні трудового спору щодо поновлення працівника на роботі не слід ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця.
36. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992, працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де зберіглося його попереднє місце роботи. При ліквідації підприємства (установи, організації) правила п. 1 ст. 40 К3пП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.
37. Таким чином, з огляду на обов`язок виконання судових рішень, встановлений у ст. 124 Конституції України, статті 14 КАС України (в редакції до 15.12.2017)  Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що у випадку наявності обставин, що свідчать про неможливість виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 по справі №808/181/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, позивач має звернутися до суду першої інстанції в порядку, передбаченому КАС України.
38. Верховний Суд враховує, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (http//reyestr.court.gov.ua/Review/69422434) ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 у справі № 08/181/16 апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2017, прийняту за результатами розгляду заяви про зміну порядку виконання рішення суду у справі №808/181/16 скасовано. Прийнято нову ухвалу, якою в заяві прокуратури Запорізької області про зміну чи встановлення способу i порядку виконання судового рішення -відмовлено. 
39. В ухвалі від 05.10.2017 у №808/181/16 суд дійшов висновку, що Прокуратурою Запорізької області не наведено обставин, які б підтвердили наявність виняткових випадків (передбачених законодавством), при яких суд може змінити чи встановити спосіб i порядок виконання рішення.
40. Разом з тим, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, відповідно до якого незаконно звільнений працівник поновлюється на посаді, зазначеній в рішенні суду. У разі скорочення посади, яку він обіймав, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику іншу посаду до його кваліфікації, а у разі відсутності такої посади або незгоди працівника із запропонованою посадою у встановленому законом порядку розпочати процедуру вивільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва i праці з додержанням вимог, передбачених трудовим законодавством. Незаконне звільнення позивача із скороченої посади не означає, що він має будь-які переваги при призначенні на посаду в новоутвореній організаційній структурі.
41. Верховний суд також зазначає, що рішення суду є обов`язковим до виконання, а зволікання з його виконанням з боку державного органу негативно впливає на авторитет судової влади.
42. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення апеляційної інстанції i погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі.
43. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним i обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно i всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
44. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
45. Згідно статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
46. 3 урахуванням викладеного, Верховний суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне i обґрунтоване рішення, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні. 
47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються. 
Керуючись статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу прокуратури Запорізької області-- залишити без задоволення.
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною i не оскаржується.

...........................

...........................

...........................
Жук  А. В.
Мартинюк Н. М.
Мельник-Томенко Ж. М.,
Судді Верховного Суду