ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«27» січня 2020 року
м. Харків
справа № 642/1703/19-ц
провадження № 22ц/818/601/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Бровченка І.О., Маміної О.В.,
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач – Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року в складі судді Вікторова В.В.
                                       в с т а н о в и в:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, який в подальшому уточнила.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2008 року їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , в якій вона зареєстрована і постійно проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 .

Зазначила, що у жовтні 2018 року вона разом з чоловіком знаходилися за межами України. Їй подзвонив син і повідомив, що квартиру залито в результаті аварії каналізаційної системи. Коли вони повернулися, то виявили в квартирі наступні пошкодження: тривалий застій води у швах шпалер та між наличниками доборами дверних коробок, між плінтусами та стінами; деформація, тріщини, відставання покриття на стінах та підлозі; відставання шпалер та плінтусів; сморід та вологість в усіх приміщеннях квартири.

01 січня 2012 року між нею та Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю укладено договір № 52 Клап-кв.008 про надання житлово-комунальних послуг, відповідно до умов якого фірма зобов`язана відшкодувати збитки, заподіяні її майну та (або) приміщенню внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, а також зобов`язана утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям.

Вважала, що відповідачем не були виконані вимоги закону і договору, що призвело до аварії 13 жовтня 2018 року і завдання їй за його провиною шкоди.

На підставі висновку експертного будівельно-технічного обстеження № 27585 від 28 січня 2019 року вартість ремонтно-будівельних робіт після залиття її квартири 13 жовтня 2018 року складає 39 275,00 грн.

Вказала, що загальний розмір спричиненої їй за провиною відповідача шкоди складає: вартість ремонтно-будівельних робіт після залиття квартири – 39 275,00 грн; оплата за проведення та складання висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 27585 від 28 січня 2019 року – 6864,00 грн; оплата судового збору за звернення до суду з позовом – 768,40 грн, а всього 46 907,40 грн.

Зазначила, що їй також відповідачем спричинено моральну шкоду, оскільки у зв`язку із залиттям квартири вона постійно зазнає душевні страждання. Порушені її нормальні життєві стосунки. Вона повинна займатися проблемою ремонту квартири, збирати документи для звернення з позовом до суду, тому що добровільно компенсувати шкоду відповідач відмовився. Вона змушена проживати в антисанітарних умовах. В квартирі сиро, присутній важкий неприємний запах, постійно сиплеться штукатурка, відстають покриття на підлозі та шпалери на стінах.

Вказала, що розмір моральної шкоди оцінює, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 13 жовтня 2018 року по лютий 2019 року, який становить 9 445,00 грн.

У вересні ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог та просила зменшити їх з 46 907,40 грн до 40 697,00 грн, як зазначено експертом у додатковому висновку від 09 вересня 2019 року.

Просила стягнути з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на її користь спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 40 697,00 грн та спричинену їй моральну шкоду у розмірі 9445,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала доводи та вимоги позову. При цьому зазначила, що роз`яснення і доповнення від 09 вересня 2019 року до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 27585 від 09 грудня 2018 року у даній справі були одержані у відповідності до вимог чинного законодавства та є належними та допустимими доказами по справі; що посилання в оскаржуваному рішенні суду на пункт 5.1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень і Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень взагалі є некоректним, оскільки вказаний документ закінчується пунктом 4.23, а пункт 5.1.1 в ньому взагалі не існує; що у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 27585 від 06 грудня 2018 року є належним доказом розміру збитків, що підлягають відшкодуванню, проте суд першої інстанції проігнорував вказаний висновок експерта і в рішенні суду відсутня мотивація його відхилення; що актом від 16 жовтня 2018 року зафіксовано факт несправності каналізаційної системи, що свідчить про незадовільне технічне обслуговування каналізаційної системи відповідачем; що акти від 28 вересня 2018 року та 19 жовтня 2018 року є неналежними доказами, оскільки в них зазначено, що система каналізації будинку знаходиться в задовільному стані на конкретні дати, але залиття відбулося 13 жовтня 2018 року і вказані акти не містять жодної інформації про стан системи каналізації будинку саме на 13 жовтня 2018 року; що із акту про залиття від 16 жовтня 2018 року вбачається відсутність втручання мешканців будь-якої квартири у роботу системи, а факт засмічення системи свідчить про незадовільне технічне обслуговування системи відповідачем, а отже свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між винними діями відповідача та спричиненою шкодою.

16 грудня 2019 року до суду апеляційної інстанції від Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому фірма вважала рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому зазначила, що чинним законодавством визначені межі відповідальності та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж водовідведення, від першого колодязю на випуску з будинку до трійника включно на відгалуженні від стояка у квартирі споживача. Таким чином фірма не мала можливості запобігти засміченню каналізаційного стояка у разі, якщо таке засмічення відбувається самими власниками квартир, а тому не може нести відповідальності за спричинену шкоду внаслідок такого засмічення. Акт про залиття квартири від 16 жовтня 2018 року не містить інформації щодо винних дій з боку відповідача, натомість підтверджує своєчасне реагування фірмою на подію, що відбулась та встановлює, що причиною залиття є засмічення каналізаційного стояка власниками квартир №№ 4, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26 першого під`їзду АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 . Тобто, засмічення відбулось внаслідок протиправних дій третіх осіб. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 27585 від 28 січня 2019 року не підтверджується наявність винних дій або бездіяльності з боку відповідача, які б призвели до залиття квартири позивача та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та спричиненою шкодою позивачу. Матеріали справи не містять жодного доказу заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, доказів, якими саме діями чи бездіяльністю було спричинено фірмою позивачу моральні страждання та доказів наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду – залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що ОСОБА_1 не довела, що діями відповідача порушено її права, тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2008 року (а.с.7-11).

01 січня 2012 року між Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_1 укладено договір № 52 Клап-кв.008 про надання житлово-комунальних та інших послуг, відповідно до умов якого предметом договору є надання виконавцем послуг з утримання будинку АДРЕСА_3 , належних до нього прибудинкової території та споруд; послуг балансоутримання; забезпечення надання комунальних послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, газо- та електропостачання, а споживачем – своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 цього договору виконавець надає житлово-комунальні послуги відповідно до переліків, зазначених у додатках до цього договору за тарифами, які розраховуються відповідно до встановленого нормативно-правовими актами порядку.

Згідно пункту 2.1.3 цього договору споживач має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню, заподіяної внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості.

Пунктами 2.2.2, 2.2.3, 2.2.6, 2.2.7 цього договору передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно інформувати виконавця про виявлені несправності в інженерних мережах, конструктивних елементах належного йому приміщення; дотримуватися санітарно-гігієнічних і протипожежних правил; проводити за рахунок власних коштів ремонт власного приміщення; своєчасно вживати заходів до усунення пов`язаних з отриманням послуг неполадок, що виникли з власної вини.

Пунктами 2.4.1, 2.4.3, 2.4.7, 2.4.8, 2.4.9, 2.4.12 цього договору передбачено, що виконавець зобов`язується: забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки; своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення пов`язаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини; відшкодувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлового будинку; проводити перевірку стану внутрішньо-будинкових систем багатоквартирного будинку із складанням відповідного акту.

Відповідно до пункту 4.2.1 цього договору виконавець несе відповідальність за неналежне надання або ненадання послуг, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача шляхом відшкодування збитків (а.с.12-15).

До калькуляції тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які надає Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (вулиця Клапцова № 52) включено, зокрема, технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; централізованого опалення, а також поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо-будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (а.с.16).

28 вересня 2018 року Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю складено акт обстеження внутрішньо-будинкових систем опалення, холодного, гарячого водопостачання та каналізації, яким встановлено, що станом на 28 вересня 2018 року внутрішньо-будинкові системи опалення, холодного, гарячого водопостачання та каналізації будинку по АДРЕСА_3 знаходиться в задовільному стані. Послуга технічного обслуговування систем дана в повному обсязі (а.с.53).

16 жовтня 2018 року складено акт, який затверджений заступником директора Департаменту управління нерухомістю Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, яким встановлено, що 13 жовтня 2018 року в будинку АДРЕСА_4 відбулось залиття підлоги практично по всій площі та часткове нижньої частини стін, внаслідок затікання каналізаційними стоками, в яких були присутні: засоби гігієни, риб`яча луска, листя трав і спецій. Встановлено, що причиною є засмічення каналізаційного стояку діаметром 100 мм мешканцями квартир №№ 4, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26 під`їзду № 1. Для усунення аварії було викликано організацію «ДТ Сервіс Груп»; о 23-00 годині - прибули та о 0-00 годині - роботи щодо усунення неполадок в каналізаційній системі виконані (а.с.34, 83). 

Згідно акту № ОУ-01268 здачі-приймання робіт (надання послуг), складеного 16 жовтня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТ Сервіс Груп» та Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, виконавцем були проведені такі роботи (надані такі послуги) по рахунку № СФ-00642 від 16 жовтня 2018 року: механічне прочищення внутрішньої каналізаційної мережі водовідведення 40 пог. м, загальна вартість робіт (послуг) 2 800,00 грн (а.с.63 зворот, 81).

19 жовтня 2018 року Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю складено акт обстеження внутрішньо-будинкових систем опалення, холодного, гарячого водопостачання та каналізації, яким встановлено, що станом на 19 жовтня 2018 року внутрішньо-будинкові системи опалення, холодного, гарячого водопостачання та каналізації будинку по АДРЕСА_3 знаходиться в задовільному стані. Послуга технічного обслуговування систем дана в повному обсязі (а.с.52).
Із інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТ Сервіс Груп» вбачається, що причина виклику – засмічення каналізаційного стояку між другим та третіми поверхами. Причина засмічення – гігієнічні засоби. Роботи виконувались в квартирі на третьому поверсі, номер квартири не відображено у звітних документах. Було проведено механічне прочищення каналізаційного стояку (а.с.63).

28 січня 2019 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса складено висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 27585 за заявою ОСОБА_1 від 06 грудня 2018 року, на розв`язання якого поставлено наступне питання: визначити вартість ремонтно-будівельних робіт квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з її залиттям згідно акту від 16 жовтня 2018 року? Із висновку вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт після залиття за актом від 16 жовтня 2018 року квартири АДРЕСА_1 , станом на час складання цього висновку, становить 39 275,00 грн (а.с.19-23).

09 вересня 2019 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса складено пояснення щодо експертного будівельно-технічного дослідження № 27585 у цивільній справі № 642/1703/19-ц. Додатково перед експертом було постановлено наступне питання: які матеріальні збитки були завдані за фактом залиття за актом від 16 жовтня 2018 року квартири АДРЕСА_1 ? На розгляд суду надавалося два варіанти розрахунку суми матеріальних збитків виконаних відповідно до наданого раніше висновку експертно-будівельного дослідження та на час надання пояснень. Сума матеріальних збитків, що були завдані за фактом залиття за актом від 16 жовтня 2018 року квартири АДРЕСА_1 станом на дату складання експертного будівельно-технічного дослідження № 27858 від 08 січня 2019 року становила 36 798,00 грн; сума матеріальних збитків, що були завдані за фактом залиття за актом від 16 жовтня 2018 року квартири АДРЕСА_1 , станом на час складання даного пояснення становила 40 697,00 грн (а.с.95-97).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті  22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV) передбачено, що споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу.

Згідно зі статтею 21 вказаного Закону виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 10 березня 2016 року № 303 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2016 року за № 499/28629, внутрішньо-будинкова система водовідведення (відведення холодної та/або гарячої води) - система від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску з будинку (колодязь не належить до внутрішньо-будинкової системи) до трійника включно на відгалуженні від стояка, що розташований у квартирі споживача (житловому приміщенні в гуртожитку), нежитловому приміщенні в житловому будинку (гуртожитку).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачкою та відповідачем укладено договір про надання житлово – комунальних послуг. До обов`язків відповідача, зокрема, входить утримувати внутрішньо – будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям.

16 жовтня 2018 року сталося залиття квартири позивачки. Було викликано відповідача. Причина виклику – засмічення каналізаційного стояку між другим та третіми поверхами. Причина засмічення – гігієнічні засоби. Роботи виконувались в квартирі на третьому поверсі. Було проведено механічне прочищення каналізаційного стояку. Із наданого акту про залиття вбачається, що причиною залиття є засмічення каналізаційного стояку діаметром 100 мм мешканцями квартир №№ 4, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26 під`їзду № 1.

Таким чином, в даному випадку для відшкодування шкоди відсутні такі умови, як протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю не мала ані можливості, ані обов`язку щодо запобігання засміченню каналізаційного стояка, що розташований у квартирі ОСОБА_1 . 

Як встановлено актом залиття квартири від 16 жовтня 2018 року причиною залиття є засмічення каналізаційного стояку діаметром 100 мм мешканцями квартир №№ 4, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26 під`їзду № 1, а не внаслідок неналежного надання або ненадання послуг щодо технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж водовідведення Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю.

Не підтверджує винних дій або бездіяльності з боку Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, які б призвели до залиття квартири позивача та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача по справі та спричиненою шкодою позивачу і висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 27585 від 28 січня 2019 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що 13 жовтня 2018 року залиття квартири  АДРЕСА_1 відбулось не з вини Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, тому підстави для відшкодування завданої шкоди (майнової та моральної) ОСОБА_1 саме Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю відсутні. 

Оскільки, доказів того, що відповідачем не були виконані вимоги закону і договору, матеріали справи не містять і до суду апеляційної інстанції їх не надано, доводи та вимоги апеляційної скарги є безпідставними. Вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1  в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                        І.В. Бурлака

Судді                                                                 І.О. Бровченко

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено 27 січня 2020 року.