ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 лютого 2020 року 	 	справа № 280/4509/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня               2019 року у справі № 280/4509/19 (суддя Семененко М.О., повний текст ухвали складено 21.10.2019р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019р. №Ф-104489-56 на суму 23 785,08 грн.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду; у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву повернуто позивачеві на підставі ч.2 ст.123 КАС України (далі - КАС України).
          Позивач не погодилась із ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу.           В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при відмові у задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом не взято до уваги надані докази несвоєчасного отримання позивачем поштової кореспонденції, відповідно до чого, вона не була обізнана щодо надсилання на її адресу вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019р. № Ф-104489-56. Вказує, що оскаржене рішення було отримано її чоловіком 23.08.2019р. у поштовому відділенні. Одразу після отримання вимоги чоловік поїхав у відрядження, де перебував у період з 23.08.2019 по 06.09.2019. Після його повернення з відрядження позивач отримав поштову кореспонденцію і 11.09.2019 звернувся до суду з даним позовом.
          Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду не надходило.
          Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, оскільки позов подано після спливу десяти днів після отримання вимоги. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня одержання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом із зазначенням причин та надання доказів поважності причин його пропуску.
          На виконання зазначеної ухвали, 16 жовтня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
          Заява була обґрунтована тотожними доводами, які позивач вказала в апеляційній скарзі.
          Повертаючи позову заяву, суд першої інстанції виходив з того, що 23.08.2019р. поштове відправлення з оскарженою вимогою вручено належним чином, відповідно до положень Правил надання послуг поштового зв`язку. Фак перебування чоловіка позивача у відряджені у період з 23.08.2019р. по 06.09.2019р. не є достатнім доказом необізнаності скаржника про існування оскарженої вимоги та її змісту.
          Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
          Процесуальні строки, в тому числі строки звернення з до адміністративного суду, в адміністративному судочинстві регулюються Главою 6 КАС України.
          Так, відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
          Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).
          Згідно з частиною другою статті 123 КАС України якщо вказані особою у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
          Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає виняток із загального правила у разі встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а наслідки пропуску таких строків передбачені КАС України.
          Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019р. №Ф-104489-56.
          Згідно з абз. 4-10 частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
          Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
          Відповідно до частини 14 статті 25 Закону № 2464-VI суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.
          Отже, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманим рішенням про нарахування пені та застосування штрафів, згідно яких платник єдиного внеску може оскаржити вимогу (рішення) контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня отримання в адміністративному чи судовому порядку.
          Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що 23 серпня 2019 року чоловіком ОСОБА_1 у відділенні поштового зв`язку Мелітополь-18, отримано рекомендований лист з повідомленням № 7231800125470, адресований на ім`я позивача (а.с. 13).
          Чоловік позивача перебував у службовому відрядженні у період з 23.08.2019р. по 06.09.2019р. (а.с. 14-15).
          На обґрунтування поновлення строку звернення до суду позивач зазначила, що з поважних причин не могла звернутись до суду у десятиденний строк, оскільки одразу після отримання оскарженого рішення її чоловік поїхав до м. Херсон у відрядження. Лише після повернення чоловіка з відрядження та отримання від нього вимоги 06.09.2019р., вона 11.09.2019р. засобами поштового зв`язку звернулась до суду.
          Колегія суддів звертає увагу на те, що норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
          Проте, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
          Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з позовом, необхідно враховувати, що причина пропуску строку є поважною, якщо воно відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
          Колегія суддів вважає, що неотримання особисто позивачем рішення (вимоги), ускладнило можливість вчинення процесуальних дій, у строки визначені Законом. На підтвердження зазначеного факту були надані лист Акціонерного товариства «Укрпошта», посвідчення про відрядження ОСОБА_2 .
          Причини на які позивач посилається, підтверджено належними доказами.
          Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що є підстави для задоволення апеляційної скарги позивача, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Керуючись ст.311, ч.2 ст.312, п.4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
          Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 280/4509/19 - скасувати.
          Справу № 280/4509/19 направити для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскаржена не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак