Номер провадження: 33/813/259/20
Номер справи місцевого суду: 947/30044/19 
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О. 
Доповідач Черевко П. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11.02.2020 року                                                                 м. Одеса
       
Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року, якою    ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень., стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:        
Водій ОСОБА_1 06.11.2019 близько 12.45 год., керуючи автомобілем Nissan Datsun, р/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Ільфа і Петрова в м.Одесі, в порушення п.п.12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновку авто технічного експертного дослідження від 14.11.2019 року за №4101190, здійснював рух з перевищенням швидкості та при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Fiat 500E, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який закінчував поворот ліворуч на вул.Ак.Вільямса, внаслідок зіткнення зазначені транспортні засоби по інерції відкинуло на транспортний засіб Volvo FM9, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень., стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №160659, ігноруванням судом клопотання скаржника та його письмових пояснень, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права та однобічним та неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Суд умотивовано кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визнаючи виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Так, згідно п.12.3. Правил дорожнього руху разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Згідно п.12.4. Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно висновку судової експертизи №11101190 від 14.11.2019 в дорожньо-транспортній ситуації, яка досліджується, дії водія Nissan Datsun, р/н НОМЕР_1 , пов`язані із неналежним виконанням вимог п.12.3 або комплексу вимог п.12.3 і 12.4 ПДД України, є технічною причиною настання наслідків ДТП.
Згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 він 06.11.2019 о 12.45 год. керуючи автомобілем Fiat 500E, р/н НОМЕР_2 рухався по вул.Ільфа і Петрова зі сторони вул.Архітекторська. Перед перехрестям він увімкнув лівий покажчик повороту та зупинився, щоб пропустити зустрічний транспорт. Пропустивши зустрічний транспорт, переконавшись в безпеці свого маневру, він почав здійснювати поворот ліворуч. З зустрічному напрямку, приблизно на відстані в 20-30 м. з перевищенням швидкості руху, рухався автомобіль Nissan Datsun, р/н НОМЕР_1 білого кольору, який повинен був зупинитися перед перехрестям, оскільки для нього на цей момент вже загорівся жовтий сигнал світлофору, але він навпаки додав швидкості, щоб проскочити. Побачивши його, ОСОБА_2 , автомобіль, водій Nissan Datsun почав екстрено гальмувати, але швидкість була занадто великою і сталося зіткнення. Удар стався в задню праву частину його автомобіля, від якого їх машини відкинуло на автомобіль Volvo FM9, р/н НОМЕР_3 .
Згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 він 06.11.2019 керував автомобілем Volvo FM9, р/н НОМЕР_3 та рухався по вул.Ак.Вільямса в напрямку вул.М.Жукова. На перехресті з вул.Ільфа і Петрова він увімкнув лівий покажчик повороту та стояв на перехресті на красний сигнал світлофору. Він бачив, як автомобіль Fiat 500E, р/н НОМЕР_2 здійснював поворот ліворуч з вул.Ільфа і Петрова на вул.Ак.Вільямса. Автомобіль марки Nissan Datsun, р/н НОМЕР_1 , рухався по вул.Ільфа і Петрова прямо. Між ними сталося зіткнення, а після того, як їх розвернуло, їх відкинуло на його автомобіль.
Щодо посилання скаржника на ігнорування судом першої інстанції його письмових пояснень, апеляційний суд зазначає, що як вбачається з оскаржуваної постанови Київським районним суду м. Одеси пояснення ОСОБА_1 було проаналізовано, однак не було взято до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і нічим іншим не підтверджуються. 
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме
- протоколом про адміністративне правопорушення; 
- схемою місця ДТП, в якій, між іншим, зафіксовані пошкодження транспортного засобу, яка підписана ОСОБА_1 без зауважень; 
- поясненнями потерпілих, висновком судової експертизи №11101190 від 14.11.2019, згідно якої водій автомобіля Nissan Datsun, р/н НОМЕР_4 неналежним чином виконав вимоги п.12.3 та п.12.4 ПДД України, що стало технічною причиною настання даної події, тощо 
Посилання скаржника на те, що судом проігнаровано його клопотання про призначення автотехнічної експертизи також не відповідають дійсності. Так судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення авто технічної експертизи, оскільки досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності достатньо для висновку суду про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України і у суду не має підстав не довіряти висновку судової експертизи, проведеної за заявою потерпілого ОСОБА_4 . При цьому суд виходив також з того, що зацікавлена сторона, що заявила таке клопотання, не звернулася самостійно до експерта, а мотивувала клопотання тим, що суд призначить таку експертизу безкоштовно.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, не дають підстав для скасування постанови Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року та спростовуються дослідженими судом доказами.
В судовому засіданні адвокат Козак А.В. заявила письмове клопотання про призначення авто технічної експертизи, яке не підлягає задоволенню, оскільки досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності достатньо для висновку суду про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України і у суду не має підстав не довіряти висновку судової експертизи, проведеної за заявою потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:        
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року – залишити без задоволення. 
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року, якою    ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень., стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн. – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду:                        П.М. Черевко