ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/86/20 Справа № 183/660/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сороки О.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря – Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус”, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Українська страхова група”

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус”, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Українська страхова група”, про відшкодування майнової шкоди, –

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус”, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Українська страхова група”, про відшкодування майнової шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 07.02.2017 року о 14 год. 45 хв. по вул. Шаповалова, 1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб MITSUBISHI COLT, власником якого є ОСОБА_3 , отримав механічні пошкодження. Довіреністю НАО 245734 ОСОБА_3 надала право ОСОБА_1 отримувати страхове відшкодування в разі пошкодження транспортного засобу.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.02.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ “СТДВ “Глобус” згідно полісу АК/1381506 від 20.09.2016 року.

З метою визначення розміру шкоди заподіяної транспортному засобу, позивачем було замовлено проведення автотоварознавчої експертизи у експерта ОСОБА_4 , в зв`язку з чим позивач звернувся до страховика з повідомленням про дату, час і місце проведення дослідження, за яке позивачем було сплачено 1 750,00 грн. Висновком експерта № ZU170217 від 24.02.2017 року було встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, транспортного засобу MITSUBISHI COLT в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди становить 36 657,95 грн., а тому розмір страхового відшкодування по полісу розраховується наступним чином: 36 657,95 грн. – 1 000,00 грн. (франшиза) = 35 657,95 грн. Для своєчасного отримання страхового відшкодування позивачем було надіслано поштою страховику перелік необхідних документів.

Між тим, 26.05.2017 року страховиком, в порушення вимог закону, було сплачено лише частину страхового відшкодування в розмірі 10 426,16 грн.

Ураховуючи викладене, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути на свою користь: з відповідача ТДВ “СТДВ “Глобус” остаточну суму страхового відшкодування в розмірі 25 231,79 грн. та пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 2 074,64 грн.; з відповідача ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1 000,00 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 750,00 грн.; а також покласти на відповідачів судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТДВ “СТДВ “Глобус” на користь ОСОБА_1 спричинену майнову шкоду в розмірі 25 231,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 1 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 року стягнуто з ТДВ “СТДВ “Глобус” на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 2 074,64 грн. за період з 11.05.2017 року по 31.08.2017 року.

В апеляційній скарзі ТДВ “СТДВ “Глобус”, правонаступником якого є ПрАТ “СК “Українська страхова група”, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року та додаткове рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 року в частині стягнення з ТДВ “СТДВ “Глобус” на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 25 231,79 грн., пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 2 074,64 грн. та судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.02.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП, за те, що останній 07.02.2017 о 14 год. 45 хв. по вул. Шаповалова, 1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку та при виконанні маневру праворуч не рухався ближче до правого краю проїзної частини на перехресті доріг, в результаті чого опинився на зустрічній смузі руху, де скоїв зіткнення з автомобілем MITSUBISHI, д/н НОМЕР_3 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.12.1,10.5 ПДР України, травмованих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Власником транспортного засобу – автомобіля MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яка на підставі довіреності НВО 245734 від 09.02.2017 року, уповноважила позивача користуватися, розпоряджатися (обмінювати, здати в оренду, продати за ціні і на умовах згідно свого розсуду) зазначений транспортних засіб.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ “СТДВ “Глобус” згідно полісу АК/1381506 від 20.09.2016 року.

09 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до страховика з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у якій одночасно своїм підписом підтвердив, що ознайомлений та проінформований, що розмір франшизи складає 2 000,00 грн., яку необхідно виплатити постраждалим особам, якщо згідно рішення суду водія забезпеченого транспортного засобу визнано винним у настанні ДТП.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягуючи з відповідача ТДВ “СТДВ “Глобус”, правонаступником якого є ПрАТ “СК “Українська страхова група”, на користь позивача спричинену майнову шкоду в розмірі 25 231,79 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України “Про страхування”).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу).

Відповідно до статті 9 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума – це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Згідно зі статтею 29 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стягуючи з ТДВ “СТДВ “Глобус” 25 231,79 грн. матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з розміру завданого збитку, що був завданий позивачу в розмірі 36 657,95 грн. відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № ZU170217 від 24.02.2017 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що судовий експерт ОСОБА_6 при складанні звіту № ZU170217 від 24.02.2017 року не попереджався про кримінальну відповідальність, а тому даний звіт не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, у вказаному звіті були враховані пошкодження, які не були отримані в результаті ДТП, яке мало місце 07.02.2017 року.

Як установлено судом апеляційної інстанції, 22.03.2017 року позивачем до ТДВ “СТДВ “Глобус” було подано заяву на виплату страхового відшкодування.

Сума страхового відшкодування була розрахована ТДВ “СТДВ “Глобус” відповідно до Звіту № 17-02-17Р від 16.05.2017 року про оцінку транспортного засобу (дата оцінки – 07.02.2017 року), складеного ПП ОСОБА_7 , вартість матеріального збитку становить – 13 193,67 грн. (а.с.64-73).

Колегія суддів звертає увагу, що п.1.8 вказаного звіту оцінювачем було зазначено та враховано при визначенні матеріального збитку, пошкодження, які не були отримані в результаті даного ДТП та вже були на транспортному засобі позивача, а саме пошкодження передньої та передньої правої частини автомобіля.

Такі ж пошкодження зазначені і в протоколі огляду транспортного засобу від 17.02.2017 року, який є додатком до Звіту № 17-02-17Р.

Позивачем зазначене твердження не було спростовано належними засобами доказування, не було заявлено відповідне клопотання про призначення судової експертизи.

24 травня 2017 року ТДВ “СТДВ “Глобус” було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10 426,16 грн. на банківський рахунок ФОП ОСОБА_8 , що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.86).

20 липня 2017 року ТДВ “СТДВ “Глобус” було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 767,51 грн. на банківський рахунок ФОП ОСОБА_8 (а.с.88), а також пеня за прострочення даного платежу за період 24.05.2017 року по 20.07.2017 року в розмірі 30,53 грн. (а.с.92), що підтверджуються відповідними платіжним дорученнями.

Таким чином, ТДВ “СТДВ “Глобус” виконало свої зобов`язання за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1381506 в повному обсязі, виплативши страхове відшкодування в розмірі 11 193,67 грн., та пеню в розмірі 30,53 грн.

Однак, суд першої інстанції не взяв до уваги Звіт № 17-02-17Р від 16.05.2017 року (дата оцінки – 07.02.2017 року) про оцінку транспортного засобу, причину його відхилення в рішенні не зазначив.
Крім того, судом апеляційної інстанції неодноразово було роз”яснено учасникам процесу їх права та обов”язки, у тому числі їх обов”язки щодо доказування, а також право на звернення до суду з відповідним клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, що підтверджено протоколами судових засідань та звукозаписом судових засідань.
Учасники процесу таких клопотань не бажали заявляти, вважали достатніми докази, що містяться в матеріалах справи.
Позивачем ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції було підтверджено, що автомобіль отримав пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 07 лютого 2017 року саме зліва, дані пояснення узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме: проколом огляду ТЗ, схемою ДТП. Також позивач підтвердив, що оскільки ТЗ вже певний час був у використанні, відповідно проводились незначні ремонтні роботи, підфарбування. Зазначив, що внаслідок ДТП будь-яких ушкоджень з правого боку ТЗ не було.
Однак, саме пошкодження передньої та передньої правої частини автомобіля увійшли до звіту експерта ОСОБА_6 .
Крім того, як убачається звіт № ZU170217 датований 24 лютого 2017 року, заява надійшла експерту 10 березня 2017 року, огляд ТЗ проведено 17 березня 2017 року (а.с.13).
Дані розбіжності позивач не зміг пояснити та спростувати.
Крім того, як зазначив позивач, автомобіль не відремонтовано та у 2018 році продано приблизно за 2700 доларів США, однак відповідних доказів позивач на вимогу суду апеляційної інстанції не надав. 
Враховуючи зазначене, колегія вважає, що звіт експертного автотоварознавчого дослідження № ZU170217 від 24.02.2017 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом з огляду на наступне.
Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
 Разом з тим, у висновку експертного дослідження 24 лютого 2017 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.
Можливість складання висновку за зверненням учасника справи на момент складання вказаного висновку експертного дослідження передбачено ще не було, оскільки така можливість була передбачена з 15 грудня 2017 року - дати набрання чинності такими змінами до ЦПК України, в тому числі, в частині викладення ст. 106 цього Кодексу у вищевказанійредакції.
 Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 Ураховуючи те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № ZU170217 від 24.02.2017 року не є належним та допустимим доказом, колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а саме Звітом № 17-02-17Р від 16.05.2017 року (дата оцінки – 07.02.2017 року) про оцінку транспортного засобу.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком викладеним у Постанові ВП ВС від 18.12.2019 № 522/1029/18 (14-270цс19).
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з ТДВ “СТДВ “Глобус” на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 25 231,79 грн., пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 2 074,64 грн. та судових витрат слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача франшизи, колегія суддів виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ “СТДВ “Глобус” згідно полісу АК/1381506 від 20.09.2016 року, розмір франшизи складає 2 000,00 грн.

Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1 000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 1 000,00 грн. франшизи.

Згідно п.12.1 ст. 12 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року та додаткове рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 року підлягають скасуванню з ухваленням нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ “СТДВ “Глобус”, правонаступником якого є ПрАТ “СК “Українська страхова група”, про відшкодування спричиненої майнової шкоди та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 1 000,00 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 750,00 грн. відмовити.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подачу позовної заяви в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус”, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Українська страхова група” – задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року та додаткове рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року – скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус”, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Українська страхова група”, про відшкодування спричиненої майнової шкоди та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 1 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 750,00 грн. – відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко