ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6948/19 Справа № 176/1465/16-ц 	  	Головуючий у першій інстанції: Павловська І. А. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів та визнання пунктів кредитного договору недійсними, - 

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (перейменовано в АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.11.2016 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Згідно заяви відповідача, кредитний договір №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року переведено з валюти гривня в валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 10438,13 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник всупереч умовам договору свої зобов`язання не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 17722,44 долари США, що за курсом 25,64 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року складає 454403,24 грн., а саме: 8307,35 доларів США - заборгованість за кредитом, 1924,00 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 407,42 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 6230,46 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи, відповідно до договору, 9,75 доларів США - штраф (фіксована частина), 843,46 доларів США - штраф (процентна складова). Тому банк просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 17722,44 долари США, що за курсом 25,64 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року, складає 454403,24 грн. та судові витрати. 
Із зустрічною позовною заявою звернулась ОСОБА_1 , обґрунтовуючи її тим, що 27 листопада 2007 року між нею та банком укладено договір про іпотечний кредит №DNJ0GI00001808, згідно якого банк зобов`язався надати кредит у розмірі 50000,00 грн. на строк до 27 листопада 2016 року, а позичальник зобов`язався повернути зазначену суму та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15% річних. 04 серпня 2008 року між сторонами укладена додаткова угода до іпотечного кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, відповідно до умов якої банк на строк з 12.08.2008 року по 13.02.2018 року надає кредит у розмірі 10438,13 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1,17 % на місяць. Пункти 4.2 та 5.3 додаткової угоди до іпотечного кредитного договору не відповідають вимогам закону і підлягають визнанню їх недійсними, оскільки вона вимушена сплачувати додаткові суми за обслуговування кредиту. Крім того, зазначений в п. 5.3 штраф в розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову не відповідає вимогам ст. 549 ЦК України, якою встановлено, що штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Тому позивач за зустрічним позовом просила визнати недійсними пункти 4.2 і 5.3 додаткової угоди до іпотечного кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, укладеного між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 126-127 т.1). 
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року у сумі 16869,23 дол. США, що за курсом 25,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року становить 432527,06 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8307,35 дол. США що, за курсом НБУ становить 213000,45 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1924,00 дол.США, що за курсом НБУ становить 49331,36 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 407,42 дол.США, що за курсом НБУ становить 10446,25 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 6230,46 дол.США, що за курсом НБУ становить 159748,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6487,91 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсним пункт 4.2 додаткової угоди від 04.08.2008 року до кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , в задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування/зміну оскаржуваного рішення, стягнувши з апелянта заборгованість в загальному розмірі 8472,77 дол. США, що еквівалентно 217241,82 грн. (заборгованість за кредитом 8307,35 дол.США, заборгованість по відсоткам 737,85 дол.США, пеня 922,46 дол. США), з врахуванням незаконно сплаченої комісії в сумі 1494,89 дол. США; а також визнати недійсним п. 5.3 додаткової угоди до іпотечного кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, задовольнивши зустрічний позов в повному обсязі (а.с. 73-74 т.2). 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених первісних та зустрічних позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та часткових скасування і зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (яке в подальшому було перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк», а потім в АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 27.11.2007 року укладено договір про іпотечний кредит №DNJ0GI00001808, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 50000,00 грн. на поліпшення якості окремої квартири зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.11.2016 року (а.с.11-15 т.1).
Відповідно до п. 2.4 зазначеного вище договору, позичальник зобов`язується щомісячно до 27 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 852,43 грн., шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на відповідний рахунок; останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 27.11.2016 року. 
ОСОБА_1 07 липня 2008 року звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою, в якій просить змінити валюту кредиту за договором про іпотечний кредит DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 та залишок заборгованості за договором у розмірі 48411,48 грн. конвертувати у валюту долар США за курсом на дату укладення додаткової угоди до договору (а.с.16 т.1).
04 серпня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, відповідно до якої кредитний договір погоджено викласти у іншій редакції, зокрема, банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на строк з 04.08.2008 року по 27.11.2016 року у розмірі10438,13 долари США на придбання нерухомості зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.22-25 т.1).
Пунктами 2.2.2, 2.2.3 додаткової угоди від 04.08.2008 року до договору про іпотечний кредит №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року передбачено, що позичальник зобов`язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 8.1 даного договору; повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, а також сплатити банку винагороду згідно п.п. 7.2 та 8.1 даного Договору.
У пунктах 4.1, 4.2 додаткової угоди від 04.08.2008 року встановлено, для виконання зобов`язань за даним договором банк резервує ресурси у розмірах, зазначених у Графіку погашення кредиту до даного договору і надає позичальнику право на їх використання. За надане право зазначене у статті 4.1 договору позичальник сплачує банку винагороду за резервування ресурсів в розмірі, зазначеному у статті 8.1 договору (винагорода за резервування ресурсів 3% річних від суми зарезервованих ресурсів). 
Згідно п. 5.1 додаткової угоди від 04.08.2008 року, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 договору за кожний день просрочки. При цьомувідсотки за користування кредитом на суму просроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховується. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.
Відповідно до п. 5.3 зазначеної вище додаткової угоди, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову. 
Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне бути виконане позичальником (5.4 додаткової угоди від 04.08.2008 року). 
15 березня 2012 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, відповідно до якої сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшено на 929,16 дол.США, а саме відсотки у розмірі 0 дол.США, комісія у розмірі 0 дол.США. пеня у розмірі 936,16 дол.США; у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань передбачених Графіком погашення кредиту понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 939,16 дол.США. (а.с. 17-18 т.1). 
Також, 15 березня 2012 року сторони домовились, що період сплати кредиту вважати по 27 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 289,08 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Графік погашення кредиту викладено в новій редакції (а.с.17-19 т.1).
29 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»)та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, відповідно до якої сторони узгодили суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди, зменшити на 957,16 дол.США, а саме відсотки у розмірі 0 дол.США, комісія у розмірі 0 дол. США. пеня у розмірі 957,16 дол.США. У разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань передбачених Графіком погашення кредиту понад 31 день позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 957,16 дол.США. (а.с.20 т.1).
Також, пунктом 3 додаткової угоди №2 викладено пункт 8.1 договору в наступній редакції: банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 27.11.2007 року по 27.11.2016 року включно, у вигляді непоновлюванної лінії у розмірі 11189,29 дол. США на наступні цілі: у розмірі 10438,13 дол. США на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,І7 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, та винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів щомісяця в період сплати, винагороди за проведення додаткового моніторингу відповідно до п. 7.2 даного договору. Періодом сплати вважати період по «27» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: в період сплати, позичальник повинен надати банку кошти у сумі 290,38 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Підписання цієї додаткової угоди не є рішенням банку про анулювання заборгованності позичальника. Графік погашення кредиту викладено в новій редакції (а.с.21 т.1).
Пунктом 6 зазначеної вище додаткової угоди №2 погоджено, зокрема, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років (а.с. 20 зворот). 
ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 15.04.2016 року, банком нарахована заборгованість в загальному розмірі 17722,44 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.04.2016 року становить 454403,24 грн., та складається з наступного:
8307,35 дол. США - заборгованість за кредитом;
1924,00 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом,
407,42 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом,
6230,46 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором,
9,75 дол. США - штраф (фіксована частина),
843,46 дол. США - штраф (процентна складова) (а.с. 5-9 т.1). 
Також встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» було направленоОСОБА_1 лист (вимогу) від 15.05.2014 року №30.1.0.0/2-Q99, відповідно до якої банк вимагає від позичальника повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нараховані на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги (а.с. 220 т.1). 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Приймаючи до уваги зміну банком дати остаточного повернення кредиту та строку дії кредитного договору шляхом направлення позичальнику вимоги від 15.05.2014 року №30.1.0.0/2-Q99 про дострокове повернення кредитних коштів та встановлення протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги обов`язку позичальника достроково повернути у повному обсязі кредитні кошти, сплатити відсотки, комісії, а також штрафні санкції (а.с. 220 т.1); враховуючи, що останній з тридцяти днів, що визначені у вказаній вимозі банку, настав не раніше  15.06.2014 року, однак, згідно змісту апеляційної скарги, апелянт визнає борг, що нарахований станом на 01.07.2014 року, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, яка сформувалась станом на 01.07.2014 року, в загальному розмірі 11863 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три) дол. США 98 центів, що за курсом 25,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року становить 304192 (триста чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн. 45 коп., та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8307,35 дол. США що, за курсом НБУ становить 213000,46 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 737,85 дол. США, що за курсом НБУ становить 18918,47 грн., та пені в розмірі 2818,78 дол. США, що за курсом НБУ становить 72273,52 грн.
Розмір наведеної вище заборгованості підтверджується наданим банком розрахунком та випискою з особового рахунку відповідача за первісним позовом.
Підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку процентів та пені, що передбачені умовами кредитного договору, за межами строку його дії за період з 01.07.2014 року по 15.04.2016 року (відповідно до змісту позовних вимог) - відсутні. 
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. 
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (яке в подальшому було перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк», а потім в АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 , є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». 
Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, встановлено, зокрема, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.
За положеннями п. 2 ч. 4 вказаної вище статті споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. 
Приймаючи до уваги визнання недійсним пункту 4.2 кредитного договору (додаткової угоди від 04.08.2008 року) щодо встановлення банком сплати позичальником винагороди за резервування ресурсів в розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, - відсутні також підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 407,42 дол. США, що за курсом НБУ становить 10446,25 грн.
Умовами кредитного договору, з урахуванням змін, погоджених переліченими вище додатковими договорами, не встановлено інших підстав та розміру, із зазначенням виду послуги, у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому нарахування заборгованості по комісії є безпідставним. При цьому позивачем не обґрунтовано нарахування комісії за інших підстав. 
Отже, рішення місцевого суду необхідно скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1  на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 16869,23 дол. США, що за курсом 25,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року становить 432527,06 грн., що складається іззаборгованості за кредитом у розмірі 8307,35 дол. США, що за курсом НБУ становить 213000,45 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1924,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 49331,36 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 407,42 дол. США, що за курсом НБУ становить 10446,25 грн.; пені в розмірі 6230,46 дол. США, що за курсом НБУ становить 159748,99 грн., та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача за первісним позовом на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року в загальному розмірі 11863 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три) дол. США 98 центів, що за курсом 25,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року становить 304192 (триста чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн. 45 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8307,35 дол. США що, за курсом НБУ становить 213000,46 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 737,85 дол. США, що за курсом НБУ становить 18918,47 грн. та пені в розмірі 2818,78 дол. США, що за курсом НБУ становить 72273,52 грн. 
Щодо зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним пункту 5.3 додаткової угоди до іпотечного кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, колегія вважає, що в цій частині зустрічний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до статті 551 ЦК України, в редакції, що діяла на час укладення оскаржуваної додаткової угоди, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 
Судом встановлено, що частково оспорювана додаткова угода до договору про іпотечний кредитний №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року була підписана сторонами; під час її підписання позивачем за зустрічним позовом не заявлялось додаткових вимог чи непогодження з окремими її пунктами; приймаючи до уваги, що нормами 549, 551 ЦК України не встановлено заборони визначення фіксованої суми штрафу і штрафу від суми позову, - колегія приходить до висновку, що пункт 5.3 додаткової угоди від 04.08.2008 року до кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року не містять у собі несправедливих умов, які є підставою для визнання цього пункту недійсним, тому дана частина зустрічних позовних вимог задоволенню не підлягає. 
Волевиявлення ОСОБА_1 під час укладання кредитного договору було вільним, свідомим та повністю відповідало її внутрішній волі та було направлено на реальне настання правових наслідків, що відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. Позивач не була примушена до укладання договору, вона особистим підписом посвідчила добровільність його укладання, вільно обрала кредитодавця на момент укладання договору, вважала умови розумними та справедливими; з часу укладення договору та додаткових угод позичальник протягом тривалого часу частково виконувала їх вимоги. Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей Закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.
Таким чином, рішення місцевого суду в частині залишених без задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним пункту 5.3 додаткової угоди до іпотечного кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк", необхідно залишити без змін. 
Твердження апелянта про необхідність здійснення апеляційним судом зарахування сплаченої комісії у розмірі 1494,89 дол. США на погашення боргу за кредитним договором - є безпідставними та передчасними; відповідна позовна вимога в суді першої інстанції не заявлялась; суду не надано доказів щодо відмови банку у проведенні перерахунку у зв"язку з набранням законної сили судовим рішення про визнання недійсним певного пункту кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення суду першої інстанції в частині залишених без задоволення первісних позовних вимог банку про стягнення на користь банку штрафів в сумі 9,75 доларів США (фіксована частина) та 843,46 доларів США (процентна складова), а також в частині задоволеної зустрічної позовної вимоги  ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 4.2 додаткової угоди від 04.08.2008 року до кредитного договору №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року, - не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції у даній частині справу не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України. 
Згідно ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що первісні позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково, колегія вважає за необхідне змінити рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року в частині розміру стягнутих з  ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судових витрат, з 6487,91 грн. на 4562 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 66 коп., пропорційно задоволеним позовним вимогам (66,94%).
Судом першої інстанції правильно розподілено судові витрати за зустрічним позовом та стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., тому в цій частині рішення необхідно залишити без змін. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 рокупідлягає частковому скасуванню та зміні. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2  - задовольнити частково. 
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року у сумі 16869,23 дол. США, що за курсом 25,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року становить 432527,06 грн., що складається іззаборгованості за кредитом у розмірі 8307,35 дол. США, що за курсом НБУ становить 213000,45 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1924,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 49331,36 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 407,42 дол. США, що за курсом НБУ становить 10446,25 грн.; пені в розмірі 6230,46 дол. США, що за курсом НБУ становить 159748,99 грн., - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №DNJ0GI00001808 від 27.11.2007 року в загальному розмірі 11863 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три) дол. США 98 центів, що за курсом 25,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2016 року становить 304192 (триста чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн. 45 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8307,35 дол. США, що за курсом НБУ становить 213000,46 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 737,85 дол. США, що за курсом НБУ становить 18918,47 грн., та пені в розмірі 2818,78 дол. США, що за курсом НБУ становить 72273,52 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити. 
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судових витрат, - змінити з 6487,91 грн. на 4562 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 66 коп. 
В іншій оскаржуваній частині рішення залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді