УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 537/356/19
провадження № 51 – 539 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Крюківського  районного суду м. Кременчука від 10 квітня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, про відмову в поновленні строку апеляційного оскарження,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджуючись з постановленими щодо нього судовими рішеннями, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Таким чином, вирок Крюківського  районного суду м. Кременчука від 10 квітня                     2019 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки він не переглядався в апеляційному порядку.
Водночас ч. 6 ст. 399 КПК визначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі не навів жодних доводів на обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, якою йому відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження і повернуто його апеляційну скаргу на вирок місцевого суду. Зокрема, засуджений не зазначив, яких саме порушень допустився апеляційний суд, повертаючи його апеляційну скаргу, в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, та чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційної інстанції, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, та з огляду на положення статей 117, 395, 399, 412 цього Кодексу.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень                 ст. 427 КПКперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені ОСОБА_4 у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
З огляду на вищенаведене і на положення статей 424, 433 КПК, засуджений ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування як вироку місцевого суду, так і ухвали апеляційного суду, якою його апеляційну скаргу повернуто, виклав вимоги до суду касаційної інстанції, які не відповідають змісту ст. 436 КПК, оскільки в цьому провадженні Верховний Суд немає процесуальної можливості реалізувати свої повноваження щодо перегляду вироку місцевого суду, який не був переглянутий в апеляційному порядку.
Крім того, усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК  засуджений  не долучив до касаційної скаргикопії ухвали апеляційного суду.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                     ОСОБА_3