Ухвала

26 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 644/780/18
провадження № 51-4464 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргоюзахисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 6 серпня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,  
встановив:
Захисник, порушивши питання про поновлення строку касаційного оскарження, звернувся до суду касаційної інстанції з питанням перевірки вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Суд, перевіривши доводи, викладені в клопотанні, дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Як вбачається із матеріалів провадження за скаргою, 6 серпня           2019 року було проголошено ухвалу Харківського апеляційного суду, копію якоїзасуджений отримав 28 серпня 2019 року. Однак, до суду касаційної інстанції повторно звернувся лише 9 грудня 2019 року (згідно супровідного листа державної установи «Харківський слідчий ізолятор»), тобто після закінчення встановленого ст. 426 КПК строку касаційного оскарження судових рішень.
Суть доводів захисника у клопотанні зводиться до того, що його підзахисний через хворобу та перебування в лікарняному закладі не мав можливості в установлений строк усунути недоліки своєї касаційної скарги, а також не був належним чином ознайомлений з матеріалами справи. Тому захисник вважає,  що процесуальний строк засудженим пропущено з поважних причин.
Проте наведені доводи не можна визнати спроможними. Так, на виконання ухвали Верховного суду від 6 вересня 2019 року про залишення касаційної скарги засудженого без руху, ОСОБА_4 5 листопада 2019 року повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався, допущених недоліків касаційної скарги не усунув, тому вона разом з усіма доданими матеріалами була повернута засудженому.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
З огляду на системний аналіз норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію. 
Аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня вручення йому рішення суду апеляційної інстанції, у клопотанні не наведено. 
За таких обставин суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене та керуючись  ст. 429 КПК, Верховний Суд
 
постановив: 
 
У задоволенні клопотаннязахисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від16 жовтня 2018 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 6 серпня 2019 року щодо ОСОБА_4 відмовити, а касаційну скаргу на вказані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                      ОСОБА_3