П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  2а/2470/2759/11 
                                                              Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Брезіна Тетяна Миколаївна  
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
11 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Смілянця Е. С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Платаш В.О.,
представника відповідача: Олара В.Г. 
представника позивача: Венгринюка С.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року  (м. Чернівці, 02 квітня 2012 року) у справі за адміністративним позовом підприємства "ДІМ" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідам" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні значення рядка 24 податкової декларації за червень 2011 року на 2437131,00 грн., визнати протиправними дії відповідача, які полягають у донарахуванні податкових зобов`язань по ПДВ за червень 2011 року на 403023,00 грн., визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неподанні до казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок позивача в розмірі 222947,00 грн., та скасувати податкові повідомлення – рішення відповідача, а саме: № 0000880232 від 30.09.2011 року про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 222947,00 грн. та застосування штрафної санкції у розмірі 1,00 грн. - форми «В1»; № 0000890232 від 29.09.2011 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 262856,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1,00 грн. - форми «В4»; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 222947 грн.
Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача, які полягають у донарахуванні податкових зобов`язань по ПДВ за червень 2011 року на суму 403023 грн.; скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача форми «В1» № 0000880232 від 30.09.2011 року про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 222947,00 грн. та застосування штрафної санкції у розмірі 1,00 грн.; форми «В4» № 0000890232 від 29.09.2011 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 262856,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1,00 грн.; стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 242347,00 грн. з яких 222947,00 грн. зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, 19400 грн. сума бюджетного відшкодування підтверджена п. 4 висновку акту перевірки. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
07.02.2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Чернівецькій області про заміну сторони у справі.
З заяви відповідача вбачається, що відповідно до постанови КМУ від 28.03.2018 р. № 296 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби за переліком згідно з додатком. 
Постановою КМУ від 19.06.2019 року №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено Головне управління ДПС у Чернівецькій області.
На підтвердження вказаного, апелянтом до клопотання було долучено копію наказу ДПС України від 12.07.2019 р. № 14 та копію Положення про ГУ ДПС у Чернівецькій області.
Таким чином, із врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність заміни відповідача ДПІ у м. Чернівцях на належного - Головне управління ДПС у Чернівецькій області.
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області з 09.09.2011 року по 15.09.2011 року проводив документальну позапланову виїзну перевірку підприємства позивача, з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за червень 2011 року. За результатом перевірки складено акт від 19.09.2011 року № 2974/23-2/35158255 та встановлено порушення п. 8 підрозділу 2 Перехідних положень та п. 187.1 ст.187 ПК України підприємством занижено податкові зобов`язання по ПДВ на загальну суму 403023 грн., в т.ч.: червень 2011 року на 403023 грн., підприємством завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в червні 2011 року за травень 2011 року в сумі 222947 грн. Крім того, перевіркою зменшено значення рядка 24 (26) податкової декларації за червень 2011 року на 2437131грн.
На підставі зазначеного акту перевірки платником отримані 30.09.2011р. податкові повідомлення-рішення: № 0000880232 від 30.09.2011 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 222947,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 грн. – форми «В1»; № 0000890232 від 29.09.2011 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 262856,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 грн. – форми «В4».
Статутом підприємства «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам», зареєстрованим державним реєстратором 08.06.2007 року, напрямком діяльності визначено, серед іншого, виробництво і реалізацію будівельних матеріалів та напівфабрикатів. 
Позивачем отримано дозвіл №7 Комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів на право користування пільгами з оподаткування на період з 01.04.2011 року по 01.04.2012 року, на підставі заяви № 98 від 01.03.2011 року та бізнес плану діяльності підприємства (філії, відокремленого підрозділу) Копія витягу з протоколу №1 засідання Комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів від 07.06.2011 року.
Судом досліджено дозвіл №73010136600-315 від 25.12.2008 року Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області терміном дії до 25.12.2013 року відповідно до п. 2.3.4 якого зазначено, що оператор повинен підготувати План заходів щодо постійного та періодичного контролю стану обладнання, яке використовується при проведенні технологічних процесів з виробництва фасованого цементу з метою мінімізації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Позивачем надано фототаблицю з фотографіями підтверджуючими наявність у підприємства «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам» виробництва та виробничих потужностей по отриманню, зважуванню, здійснює вхідний контроль сировини на відповідність діючим стандартам, фільтруванню, обробленню, зважування та фасування цементу. Надано зразок матриці мішка для цементу, з якого вбачається, що підприємством виготовляється портландцемент марки 500 загально – будівельного призначення.
В матеріалах справи міститься копія сертифікату відповідності серії ВВ на виконання п. 9.1 ДСТУ Б В 2.7-112-2002 «Цемент. Загальні технічні умови», виданий державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики на портландцемент пакований з добавкою шлаку 6-20% марки 400 (ПЦ ІІ/А-Ш-400) та марки 500 (ПЦ І-500), якому зазначено, що підприємство «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам» є виробником даної продукції.
Представником позивача надано судову практику Верховного Суду України щодо праці інвалідів і застосування пільги, в якій зазначено, що аналіз пункту 8 підрозділу 2 Перехідних положень Податкового кодексу України дає підстави вважати, що під операціями з поставки товарів та послуг, які безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів і підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою відповідно до пункту 8 підрозділу 2 Перехідних положень ПК України слід розуміти такі, що є результатом трудової діяльності працівників зазначених підприємств.
Листом ДПА України від 02.07.2011 року №12047/6/16-1415 у відповідь на запит Комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів №01-04/215-1-02 від 01.06.2011 року, роз`яснено, що під безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг у результаті якого сума витрат з переробки (обробки, інші види перетворення) сировини, комплектуючих виробів, складових частин, інших супутніх товарів/послуг, які використовуються при виготовленні таких товарів/послуг, становить не менше 8 відсотків ціни постачання таких виготовлених товарів/послуг.
Судом досліджено письмові пояснення відповідача, в яких з посиланням на судову практику зазначено, що не класифікують як переробні такі види діяльності, як діяльність з подрібнення та перерозподілу на менші партії, включаючи фасування, перефасування та розлив у пляшки напоїв чи продукції хімічної промисловості та інше.
В матеріалах справи містяться письмові пояснення позивача з використанням судової практики стосовно того, що за наявності у підприємства «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам» не скасованого дозволу на застосування пільги з оподаткування, здійснення нарахувань податкових зобов`язань із застосуванням штрафних санкцій є неприпустимим.
Позивачем надано засвідчену копію Статуту, довідку №18 від 06.02.2012 року про кількість працюючих інвалідів, з якої вбачається, що у перевіряємому періоді більше 50% середньооблікової чисельності працівників облікового складу, про фонд оплати праці інвалідів більше 25% від загального фонду оплати праці, загальну фактичну калькуляцію за перевіряємий період про підтвердження витрат на переробку (обробку) виготовленого товару більше 8% продажної ціни такого виготовленого товару, а також довідку №19 від 06.02.2012 року про підтвердження витрат на переробку (обробку) виготовленого товару більше 8% продажної ціни такого виготовленого товару.
На підтвердження тієї обставини, що податковий орган за інші перевіряємі періоди визначив вид діяльності з виробництва фасованого цементу правомірним і вказав на обов`язковість застосування цієї пільги, – це акти перевірки підприємства податковим органом від 21.02.2011 року № 426/23-1/35158255 та від 17.06.2011 року №1446/23-2/35158255.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, ч. 1 ст. 141 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року № 875-ХІІ (далі – Закон 875-ХІІ) встановлено, що підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів (далі - Комісія).
З матеріалів справи встановлено, що позивачем було отримано дозвіл №7 Комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів на застосування пільги на період з 01.04.2011 року по 01.04.2012 року, який був чинним на момент виникнення правовідносин. Крім того, як вбачається із копії витягу з протоколу №1 засідання Комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів від 07.06.2011 року, що за видачу дозволу підприємству «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам» на застосування пільги з оподаткування жоден із членів Комісії не проголосував проти, утримався тільки представник податкового органу .   Також суду було надано для огляду новий дозвіл на наступний період, де так само всі члени комісії, в тому числі і начальник податкового органу, проголосували за видачу такого дозволу на застосування пільги при оподаткуванні. На розгляд комісії надавався цілий ряд документів, в тому числі бізнес-план в якому вказано такий вид діяльності, як фасування цементу сипучого і описано етапи технологічного процесу.
В силу п.197.6 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями, які засновані громадськими організаціями інвалідів, де кількість інвалідів, які мають у таких організаціях основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менш як 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат з оплати праці, що належать до складу витрат згідно з правилами оподаткування податком на прибуток підприємств.
При цьому встановлено, що позивачем за перевіряємий період дотримано вимоги щодо кількості працюючих інвалідів, 50 % від загальної кількості працюючих та фондом оплати праці таких інвалідів, що перевищує 25% суми загальних витрат підприємства на оплату праці (стор. 5 акту перевірки).
За змістом абз. 2 п.197.6 ст. 197 ПК України безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, у результаті якого сума витрат з переробки (обробка, інші види перетворення) сировини, комплектувальних виробів, складових частин, інших покупних товарів/послуг, які використовуються при виготовлені таких товарів/послуг, становить не менш як 8 відсотків ціни постачання таких виготовлених товарів/послуг.
Сума витрат позивача на переробку (обробку) цементу становила не менше 8 % продажної ціни таких виготовлених товарів про що зазначено в акті перевірки на стор. 9, де перевірялась загальна фактична калькуляція та розрахунок витрат ТМЦ за травень 2011 року і на стор. 16 акту – за червень 2011 року.
Доводи відповідача, що обов`язковою умовою для застосування вимог п.197.6 ст. 197 ПК України є саме виробництво даної продукції є безпідставними, оскільки у положеннях даної статті ПК України використовується термін виготовлення, що не є тотожним поняттю виробництва. Встановлено, що позивач закуповував насипний цемент у ВАТ «Подільський цемент», вагонами доставляв до підприємства «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам» і здійснював технологічний процес щодо покращення якості продукції. У сертифікаті відповідності на виконання вимог п.9.1 ДСТУ Б В.2.7-112-2002 вказано, що виробником продукції є фірма відвантажувальний центр підприємства «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам», дійсний з 15.02.2011 року по 09.02.2013 року (т. 1 а.с. 52). Таким чином, підприємство здійснює сертифікацію пакованої продукції. Крім того, у позивача є дозвіл Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області № 7310136600 – 315 від 25.12.2008 р.   терміном дії з 25.12.200 8р. до 25.12.2013 р. В ппп 2.3.4. даного дозволу зазначено, що оператор повинен підготувати План заходів щодо постійного та періодичного контролю стану обладнання (приладів, пристроїв, тощо), яке використовується при проведенні технологічних процесів з виробництва фасованого цементу з метою мінімізації викидів забруднюючих речовин.
Статтею 1 Закону України «Про підтвердження відповідності» від 17.05.2001 року № 2406-III (далі Закон - № 2406-III) передбачено, що виробник - юридична або фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, відповідальна за проектування, виготовлення, пакування та маркування продукції незалежно від того, виконуються зазначені операції самою цією особою чи від її імені.
З урахуванням наявності у позивача сертифікату відповідності та у відповідності до вимог ДСТУ Б В.2.7-112-2002, положень Закону № 2406-III виробником цементу саме фасованого є підприємства «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам», а виробником цементу насипного ВАТ «Подільський цемент».
Стосовно позиції відповідача, що підприємство «ДІМ» ЧОТІ «Мир та добробут інвалідам» здійснювало тільки обробку, а переробки продукції підприємством не здійснювалось, слід зазначити наступне.
У відповідності до положень пп. 195.1.3. п.195.1 ст. 195 ПК України до робіт з рухомим майном належать роботи з переробки товарів, що можуть включати власне переробку (обробку) товарів - монтаж, збирання, монтування та налагодження, у результаті чого створюються інші товари, у тому числі постачання послуг з переробки давальницької сировини, а також модернізацію та ремонт товарів, що передбачає проведення комплексу операцій з частковим або повним відновленням виробничого ресурсу об`єкта (або його складових частин), визначеного нормативно-технічною документацією, у результаті виконання якого передбачається поліпшення стану такого об`єкта.
Положеннями пп.14.1.41. п. 14.1. ст. 14 ПК України визначено, що давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.
На підприємстві позивача відбувається технологічний процес: приймання та зважування цементу; здійснюється вхідний контроль сировини на відповідність діючим стандартам; проводиться очищення, просіювання, фільтрування цементу, після здійснюється перемішування матеріалів схильних до комкування матеріалів (агломерації) за допомогою обладнання деагломаторів, здійснюється зважування суміші, від його точності залежить якість і властивості суміші, за допомогою дозувально-фасувальної машини упакування у спеціальні клапанні мішки, які не пропускають вологу. За результатами проведених операцій відбувається поліпшення об`єкту внаслідок переробки (обробки) цементу, маркування, сертифікації розфасованого цементу, позивач несе відповідальність за якість даного цементу. Таким чином, підприємством створюється товар вищої якості відбувається поліпшенням стану об`єкту
Водночас, відповідно до вимог ПК України, а саме абз. 2 п.197.6 ст. 197 ПК України безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, у результаті якого сума витрат з переробки (обробка, інші види перетворення) становить не менше 8 %.
В свою чергу, податковий орган застосував до даних правовідносин визначення дані в Національному класифікаторі України класифікації видів економічної діяльності, прийнятого наказом Держкомстандарту України від 26.12.2005 року №375. Згідно ч.3 розділу 3 «Терміни, визначення та правила користування КВЕД» визначено, що класифікація видів економічної діяльності є статистичним інструментом для впорядкування економічної інформації. В той же час, класифікація є механізмом спільної мови, що має використання у багатьох інших, не статистичних сферах: соціальне та податкове регулювання, система тарифів, торгові угоди тощо. Важливо, щоб користувачі в інших сферах були свідомі відносно того, що для використання в інших цілях класифікація може бути не завжди адаптованою повною мірою. Отже, класифікація може не відповідати всім можливим потребам. У зв`язку з цим можуть виникати спори стосовно юридичного використання коду КВЕД. Слід мати на увазі, що наданий органами державної статистики код виду діяльності не створює само по собі прав чи обов`язків для підприємств та організацій, не тягне жодних правових наслідків як такий. Код виду діяльності не обов`язково є достатнім критерієм для виконання умов, передбачених нормативними актами. При застосуванні нормативних актів чи контрактів, код виду діяльності є припущенням, а не доказом.
Не зважаючи на наведене, податковим органом акцентовано на тому, що оскільки ПК України не надано визначення поняттям переробка (обробка), то податковим органом застосовано КВЕД. Твердження про необхідність застосування КВЕД з цілю знайти визначення в інших правових актах є необґрунтованим, так як пп. 195.1.3. п.195.1 ст. 195 ПК України дано вичерпне визначення поняттю переробка (обробка). У абз. 2 п.197.6 ст. 197 ПК України, зокрема, визначено, що необхідно розуміти в аспекті цієї статті під - переробка (обробка, інше перетворення ). Відповідач погодився з тим, що позивач здійснював обробку, а уточнення в дужках - обробка інше перетворення, в аспекті цієї статті необхідно розуміти як переробку.
Абзацами 3, 4 п.197.6 ст. 197 ПК України визначено, що зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати зазначену пільгу за наявності реєстрації у відповідному органі державної податкової служби, яка здійснюється на підставі рішення міжвідомчої Комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів і відповідної заяви платника податку про бажання отримати таку пільгу відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".
У разі порушення вимог цього підпункту платником податку орган державної податкової служби скасовує його реєстрацію як особи, що має право на податкову пільгу, а податкові зобов`язання такого платника податку перераховуються з податкового періоду, за результатами якого були виявлені такі порушення, відповідно до загальних правил оподаткування, встановлених цим Кодексом, та з одночасним застосуванням відповідних фінансових санкцій.
За правилами ч. 6 ст. 142 Закону 875-ХІІ порядок і критерії надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування, підстави для відмови в наданні такого дозволу та його скасування, а також порядок та умови надання позик, фінансової допомоги, дотацій підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів визначаються Кабінетом Міністрів України з урахуванням пропозицій всеукраїнських громадських організацій інвалідів.
Згідно з п.13 Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1010 від 08.08.2007 р., рішення про скасування дозволу приймається Комісією у разі, зокрема, надходження подання відповідних органів державної податкової служби та інших державних органів про порушення законодавства України підприємством (філією, відокремленим підрозділом), організацією.
Разом з тим, позицію відповідача, що дозвіл № 7 на право користуватися пільгою з оподаткування вважається скасованим з моменту, коли податковий орган виносить податкове-повідомлення рішення є безпідставна, з огляду на те, що по-перше, законодавством встановлена спеціальна процедура його скасування, по –друге, дозвіл № 7 на право користування пільгами на період з 01.04.2011 р. по 01.04.2012 р., наданий позивачу є дійсним і не скасований уповноваженим органом.
Отже, податковий орган довільним тлумаченням можливостей своїх дій, поведінки щодо скасування дозволу, визначивши їх дискреційними у даних правовідносинах, протиправно розширив обсяг, встановлених Законом, повноважень.
Щодо застосування штрафної санкції у розмірі по 1 грн. за кожне нараховане зобов`язання, то представник відповідач визнав, що дану санкцію застосувала помилково. Оскаржене податкове повідомлення-рішення форми «В4» відповідачем прийнято після 07.07.2011 року, а саме 29.09.2011 року, тобто після внесення змін до ПК України, якими скасовано штрафні санкції. Разом з тим, представником податкового органу застосовано штрафну санкцію, яку в п.123.1 ст.123 ПК України не передбачено, що вказує на протиправність застосованих по податковим-повідомленням рішенням штрафних санкціях.
Що стосується вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у неподані до Державної казначейської служби України в Чернівецькі області висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок підприємства в розмірі 242347, 00 грн., то слід зазначити наступне.
Суб`єкт владних повноважень прийнявши оспорюванні податкові повідомлення-рішення не мав необхідності вчиняти дії щодо подання казначейству висновків із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, оскільки сума була не узгодженою. Так згідно п. 56.15. ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Водночас, слід зауважити, що 222947,00 грн. - зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно прийнятого 30.09.2011 року № 0000880232 податкового повідомлення-рішення, а бюджетне відшкодування у сумі 19400 грн. підтверджено п. 4 висновків акту перевірки від 19.09.2011 року №2974/23-2/35158255. Представники податкового органу повідомили, що податковим органом подано висновок до казначейської служби на відшкодування суми 19400 грн. однак підтвердження цієї обставини суду не надали. Дана сума бюджетного відшкодування є узгодженою і прийнятою за результатами перевірки підприємства.
Відтак, суд першої інстанції, у цій частині вірно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки сума до відшкодування 222947,00 грн. була не узгодженою, а сума 19400 грн. була і є узгодженою і такою що належала до відшкодування і відповідачем визнана, тому не вбачається протиправності бездіяльності.
Беручи до уваги наведене, відповідачем порушено принцип юридичної визначеності: в лютому та в червні 2011 року в актах перевірки податковим органом вказано на те, що цемент фасований є товаром, що безпосередньо виготовлений позивачем, а тому він зобов`язаний користуватися пільгою з оподаткування по операціях з реалізації цементу фасованого, а уже через декілька місяців вбачає в цьому порушення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 13 лютого 2020 року.
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Смілянець Е. С.