УХВАЛА
 
05 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 466/8171/18
провадження № 61-2465ск20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Амбрелла+» про визнання незаконними дій роботодавця,
 
ВСТАНОВИВ:
 
28 січня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено           28 грудня 2019 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями             від 04 лютого 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390  ЦПК України).
 
Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, і                                  ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення цього строку, а лише зазначає, що строк на касаційне оскарження судових рішень нею не пропущено, оскільки касаційну скаргу подано у відповідності до вимог статті 390 ЦПК України.
 
Однак, необхідно зазначити, що останнім днем на подання касаційної скарги з дня складення повного тексту постанови апеляційного суду є 27 січня 2020 року, в той час, як касаційну скаргу подано 28 січня 2020 року.
 
Враховуючи наведене, строк на касаційне оскарження судових рішень пропущено, а тому ОСОБА_1 необхідно надати до суду заяву про поновлення цього строку, із наведення поважних підстав пропуску строку та наданням відповідних доказів.
 
У порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору            у встановлених порядку і розмірі.
 
Натомість, в касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
 
У вказаній справі заявлено вимогу про визнання незаконним звільнення та скасування наказу про звільнення, а отже за вказані вимоги немайнового характеру не передбачено звільнення від сплати судового збору.
 
Разом з цим, в касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, однак жодних доказів на підтвердження вказаного не додає.
 
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ групи, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або сплатити судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір».
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня              2018 року становить 1 762 грн.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року необхідно сплатити 1 409 грн 60 коп., або надати докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Таким чином, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 березня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               С. Ю. Бурлаков