ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №0640/3719/18
адміністративне провадження №К/9901/25646/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Саприкіної  І.  В.,
суддів Стародуба  О.  П., Чиркіна  С.  М., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду (суддя Черняхович  І.  Е.) від 27 травня 2019  року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Сапальова  Т.  В., судді: Смілянець  Е.  С., Франковська  К.  С.) від 07  серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,
УСТАНОВИВ:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії у розмірі 90  % грошового забезпечення згідно довідки, направленої на адресу відповідача супровідним листом Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 15  березня 2018  року №  20/267, починаючи з 01  січня 2016  року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90  % грошового забезпечення згідно довідки, направленої на адресу відповідача супровідним листом Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 15  березня 2018  року №  20/267, починаючи з 01  січня 2016  року;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 27 серпня 2018  року позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо зменшення при перерахунку пенсії основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 90  % до 70  % сум грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 21  лютого 2018  року №  103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01 січня 2016 року. Зобов`язав ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із визначенням основного розміру пенсії 90  % сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 13  березня 2018  року №  85/964, з урахуванням раніше проведених виплат, з 01 січня 2016 року.
19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою, поданою в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27  серпня 2019  року, що набрало законної сили, у справі за його позовом до ГУ ПФУ в Житомирській області;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої пенсії у сумі 69  479,  52  грн, перерахованої на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 13  березня 2018  року №  85/964, за період з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року та 8 місяців і 27 днів 2018 року відповідно до Закону України від 23  грудня 2015  року №  900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», Закону України від 15  липня 2018  року «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11  листопада 2015  року №  988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».
Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 27  травня 2019  року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07  серпня 2019 року, відмовив у задоволенні заяви. 
Приймаючи такі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому відповідач не може взяти на себе зобов`язання щодо виплати боргу без внесення відповідних змін у Державному бюджеті або без виділення додаткових коштів на такі цілі, а тому відсутня протиправність дії ГУ ПФУ щодо невиконання рішення суду від 27  серпня 2018  року  у справі №  0640/3719/18.
Не погодившись із вказаними вище судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27  травня 2019  року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07  серпня 2019 року, і прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі.
02 жовтня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 26 лютого 2020  року призначив її до розгляду.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі №  0640/3719/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Житомирській області було задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо зменшення при перерахунку на підставі постанови КМУ від 21  лютого 2018 року №  103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01 січня 2016 року основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 90  % до 70  % сум грошового забезпечення та зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із визначенням основного розміру пенсії як 90  % сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 13  березня 2018  року №  85/964, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Вказане судове рішення набрало законної сили 27 вересня 2018  року.
Вважаючи, що відповідач ухиляється від виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року, позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи про оскарження судових рішень  першої та апеляційної інстанцій, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019  року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07  серпня 2019 року відповідають зазначеним вимогам процесуального закону, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.  1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За ч. 1, 6 ст.  383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.  249 цього Кодексу.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року по суті позовних вимог було присуджено на користь ОСОБА_1 певні пенсійні виплати.
Разом з цим, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем вчинялися дій, спрямовані на виконання рішення суду у цій справі, в повному обсязі. 
Так, з листа ГУ ПФУ в Житомирській області від 12 жовтня 2018 року №  В-4390 вбачається, що відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із визначенням основного розміру пенсії як 90  % сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 13 березня 2018 року №  85/964. Крім того, відповідач повідомив позивача, що доплата за період з 28  вересня по 31  жовтня 2018 року в сумі 124,93 грн буде виплачена ОСОБА_1 у листопаді 2018 року, а доплата за період з 01 січня 2016 року по 27 вересня 2018 року у розмірі 3736,45 грн буде проведена відповідно до постанови КМУ від 22 серпня 2018  року №  649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», а саме у порядку черговості такої виплати.
Поряд з цим судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 , тобто часткове виконання рішення суду у цій справі, здійснено відповідачем в межах 10-денного строку з дня набрання ним законної сили, в саме: з наступного місяця після набрання рішенням суду законної сили розпочато виплату пенсії позивачу в перерахованому розмірі та визначено суму заборгованості, що підлягає виплаті на його користь.
Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженнями судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав вважати, що ГУ ПФУ в Житомирській області ухиляється від виконання рішення суду у справі №  0640/3719/18.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 03 жовтня 2018 року Житомирським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист №  3012. Вказаний виконавчий лист позивач звернув до примусового виконання у порядку, визначеному законодавством.
Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність протиправних дій з боку ГУ ПФУ в Житомирській області щодо невиконання судового рішення від 27 серпня 2018 року у справі №  0640/3719/18, у зв`язку з чим правомірно відмовили у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 27  травня 2019  року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07  серпня 2019 року є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Суд касаційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №  4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.  1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №  303-A, п. 29).
Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019  року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07  серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                І.  В.  Саприкіна
Судді:                                                                                                    О.  П.  Стародуб
                                                                                                    С.  М.  Чиркін